Längtan.
Rostig.
Sjutton.
Gryning.
Masugn.
Nio.
Välvillig.
Hemkomst.
Ett.
Godsvagn.
God morgon, soldat.
Redo att utföra order.
Jag har ett uppdrag åt dig.
Ett straff- och beslagtagningsuppdrag. Inga vittnen.
Bra jobbat, soldat.
NUTID
- Vad ser du? - Vanliga patrullerande poliser.
Liten station.
Lugn gata. Det är ett lämpligt mål.
- Det finns en bankomat, som innebär... - Kameror.
- Vägarna är enkelriktade. - Försvårad flyktväg.
Han bryr sig alltså inte om att hålla låg profil.
- Ser du Range Rovern en bit upp? - Den röda? Den är gullig.
Och skottsäker, vilket innebär beväpnade vakter -
och mer huvudvärk för oss.
- Jag kan flytta saker med tankekraft. - Man måste ändå vara försiktig.
- Har nån sagt att du är paranoid? - Inte så att jag har hört det. Hurså?
Skärpning. Vi har läge att ta Rumlow, jag vill inte tappa bort honom.
Ingen risk, om han får syn på oss. Han hatar oss liksom.
Ser du sopbilen, Sam? Sätt dit en spårare.
Röntgen.
MAXIMAL LASTKAPACITET UPPNÅDD
Den är fullastad och föraren är beväpnad.
- Det är en murbräcka. - Sätt igång.
Polisstationen är inte målet.
SMITTFORSKNINGSINSTITUT
Kroppspansar och AR-15. Jag får det till sju stycken.
Jag får det till fem.
Sam!
Fyra.
- Rumlow är på tredje våningen. - Som repeterat, Wanda.
- Och gasen? - Få bort den.
Packa ner den.
Han är här.
- Rumlow har ett biologiskt vapen. - Jag är med.
Jag funkar inte så längre!
Tänt var det här.
Sam. Han flyr norrut i en pansarbil.
Ta den här till flygplatsen. Vi hinner inte undan. Gör er av med bilen.
- Var möts vi igen? - Det gör vi inte.
Fyra stycken. De delar på sig.
Jag tar de två vill vänster.
De har lämnat sin utrustning. En av dem har vapnet.
Där är du, ditt kräk.
Det här har jag väntat på!
Han har det inte.
Ur vägen!
Släpp vapnet. Annars släpper jag det här.
- Släpp det! - Han gör det!
- Lasten i säkerhet. Tack, Sam. - Tacka inte mig.
- Jag tackar inte den där. - Redwing heter han.
- Jag tackar den ändå inte. - Klappa honom.
Kom igen!
Här får du för att du släppte ett hus på mig.
- Jag ser rätt skaplig ut ändå. - Vem är din köpare?
Han kände igen dig, vet du. Din polare Bucky.
- Vad sa du? - Han kom ihåg dig.
Jag var med. Han blev helt gråtfärdig.
Men de körde hans hjärna i mixern igen.
Han ville att du skulle veta en sak.
Han sa till mig: "Säg till Rogers"...
..."att när tiden är ute, så är den."
Jag tar dig med mig.
Sam... Vi behöver brandkåren till den södra sidan av byggnaden.
Vi måste dit upp.
- Vakna och säg hejdå till pappa. - Vem är tiggaren på soffan?
Det är därför jag kommer hem precis innan ni reser bort.
- Var snäll, han har legat i hårt. - Med vilken tjej då?
Candice.
- Bränn inte ner huset före måndag. - Är det måndag som gäller?
Då planerar jag togafesten efter det.
- Vart ska ni? - Din far flyger oss till Bahamas.
- Vi kanske får stanna till på vägen. - På Pentagon, va?
Du kommer att älska julmenyn i mässen.
Om sarkasm är ett mått på potential blir du en stor man en dag.
Han saknar dig när du är borta.
Och uppriktigt sagt kommer du att sakna oss också.
Det här är ju sista gången vi träffas.
Du vet vad som kommer att hända.
Säg något. Annars ångrar du dig.
Jag älskar dig, pappa.
Jag vet att ni gjorde så gott ni kunde.
Så önskar jag att det hade gått till.
"Binarily Augmented Retro-Framing", eller BARF. Vilken himla akronym...
En extremt dyr metod för att kapa hippocampus -
och rensa bort traumatiska minnen.
Det förändrar inte att de aldrig kom fram till flyget -
- eller allt det jag gjorde för att slippa bearbeta sorgen.
Och experimentell terapi för 611 miljoner dollar?
Ingen vettig människa hade finansierat det.
Vad är MIT:s valspråk, nu igen?
"Att skapa, sprida och bevara kunskap"...
..."och samarbeta med andra för att klara av mänsklighetens utmaningar."
Ni är "de andra".
Och utmaningarna ni står inför är mänsklighetens största någonsin.
Dessutom är de flesta av er panka. Ni var panka, i alla fall.
Ni blev just de första stipendiaterna i den nybildade Septemberstiftelsen.
Med andra ord har alla era projekt godkänts och finansierats.
Inga förbehåll, inga skatter.
Skapa bara en ny framtid, från och med nu.
JAG PRESENTERAR STIFTELSENS ORDFÖRANDE: PEPPER POTTS
Iväg och knäck några ägg nu.
Det där tog andan ur mig!
Oerhört generöst, Tony! Vilken massa pengar.
Får man fråga om en del av pengarna kommer lärarkollegiet till del?
Jag har en idé om en självtillagande korv. En kemisk detonator inbäddad...
- Är toaletten den vägen? - Jag beklagar telepromptern, mr Stark!
Jag visste inte att miss Potts hade ställt in.
- Det är ingen fara. Snart tillbaka. - Vi pratar vidare då.
Du gjorde något fint för ungdomarna.
De förtjänar det. Dessutom lindrar det mitt dåliga samvete.
Det ska visst finnas ett samband mellan generositet och skuldkänslor.
Men om man har pengarna...
...kan man ju knäcka hur många ägg man vill. Visst?
- Är du på väg upp? - Jag är precis där jag vill vara.
Ursäkta. En yrkesskada.
Jag arbetar på utrikesdepartementet. Personalavdelningen.
Det kanske är oglamoröst, men jag kunde i alla fall försörja min son.
Jag är väldigt stolt över honom.
Han hette Charlie Spencer.
Du mördade honom.
I Sokovia.
Inte för att det spelar någon som helst roll för dig.
Tror du att du strider för vår skull?
Du strider bara för din egen.
Vem ska hämnas min son, Stark?
Han är död, och jag håller dig ansvarig.
Elva wakandier dödades under en sammandrabbning -
- mellan Avengers och en grupp legosoldater i Lagos förra månaden.
Wakandierna var på uppdrag i Lagos när anfallet inträffade.
Wakandiskt blod har spillts i främmande land -
- inte bara på grund av dåd utförda av brottslingar -
- utan även på grund av kallsinnet hos de som skulle stoppa dem.
En seger vunnen på oskyldigas bekostnad är ingen seger alls.
Vidare sa kungen...
Vad ger en sån som Wanda Maximoff rätten att verka i Nigeria?
- Det är mitt fel. - Nej.
De är väldigt specifika på tv.
Jag borde ha sett bombvästen långt tidigare.
Rumlow sa "Bucky"...
...och plötsligt var jag en 16-åring i Brooklyn igen.
Och människor dog.
- Det var mitt fel. - Det var bådas.
Det här jobbet...
Vi försöker rädda så många vi kan. Det betyder inte alltid alla.
Det måste vi lära oss leva med, för annars...
...kanske ingen blir räddad.
- Vis! Vi har ju pratat om det här. - Det var öppet, så jag utgick från...
...att kapten Rogers ville informeras om mr Starks ankomst.
Jag går genom dörren.
Han har tydligen en besökare med sig.
- Vet vi vem det är? - Utrikesministern.
För fem år sen fick jag en hjärtattack -
och föll ihop mitt i svingen.
Det var den bästa rundan i mitt liv.
Efter tretton timmars operation och en tredubbel bypass -
- fann jag något som 40 år i armén aldrig lärt mig: perspektiv.
Världen kan aldrig återgälda Avengers.
Ni har stridit för oss...
...skyddat oss, riskerat era liv.
Men även om ni är hjältar i många människors ögon -
- finns det några som anser att "laglösa" är ett bättre ord.
- Vilket ord skulle ni själv använda? - Vad sägs om "farliga"?
Vad skulle ni kalla en USA-baserad grupp av "förädlade" individer -
- som ignorerar nationell suveränitet, agerar i egna intressen var de vill -
- och faktiskt tycks strunta i konsekvenserna?
New York.
Washington.
Sokovia.
Lagos.
Nu räcker det.
I fyra år har ni agerat oinskränkt, utan överinseende.
Världens regeringar kan inte längre tolerera det.
Men jag tror att vi har en lösning.
Sokoviafördraget.
Det är godkänt av 117 länder -
- och föreskriver att Avengers inte längre ska vara en privat organisation.
De ska istället agera under ledning av en FN-panel -
- endast i situationer där panelen bedömer att så är nödvändigt.
Avengers bildades för att göra världen säkrare. Det har vi lyckats med.
Vet du var Tor och Banner befinner sig just nu?
Om jag slarvade bort kärnvapen skulle det bli konsekvenser.
Kompromisser och utfästelser, det är så världen fungerar.
Det här är den gyllene medelvägen.
Det finns alltså vissa oklarheter?
Om tre dagar sammanträder FN i Wien för att ratificera fördraget.
Vi ska diskutera saken.
Och om ni ogillar vårt beslut?
Då blir ni entledigade.
Hallå?
Är det din bil som står härute?
Jag råkade komma upp på trottoaren.
Vi kanske kan komma överens?
- Men ring polisen, för all del. - Nej.
- Ingen polis. - Tack.
Ni är välbevarad, överste. Gratulerar.
"Uppdragsrapport, 16 december 1991."
- Vem är du? - Jag heter Zemo.
Jag upprepar frågan.
Uppdragsrapport, 16 december 1991.
Hur hittade du mig?
När S.H.I.E.L.D. föll offentliggjorde Black Widow Hydras filer.
Miljontals sidor. Visserligen var många svåra att dekryptera, men...
Jag har erfarenhet.
Och tålamod.
Har man det, kan man göra allt.
Vad vill du?
Uppdragsrapport.
16 december 1991.
Dra åt helvete!
Hydra förtjänar sin plats i askan, så din död skulle inte göra mig något.
Men då använder jag boken och andra brutala sätt att hitta det jag behöver.
Det är inget jag vill göra.
Du skulle bara dö för din stolthets skull.
Hell, Hydra.
Utrikesminister Ross har en tapperhetsmedalj. En mer än du.
Säg att vi går med på det. När börjar de se oss som ett gäng förbrytare?
117 länder vill skriva under, Sam. Och du bara: "Äh, det är lugnt."
- Jag har en ekvation. - Då blir allt glasklart.
Sedan mr Stark avslöjade sig som Iron Man -
- har antalet kända förädlade individer stigit kraftigt.
Under samma period -
- har antalet potentiella globala katastrofer stigit proportionerligt.
- Påstår du att det är vårt fel? - Det kan finnas ett orsakssamband.
Vår styrka provocerar fram utmaningar. Utmaningar leder till konflikter.
Och konflikter...
...föder katastrof.
Tillsyn...
Tillsyn är inte en tanke som enkelt kan avvisas.
Tony? Du är ovanligt icke-hyperverbal.
- Han har redan bestämt sig. - Oj, vad du känner mig.
Jag har elektromagnetisk huvudvärk.
Bara lite värk.
Obehag. Vem är det som slänger kaffesump i vasken?
Är det här ett bed & breakfast för ett mc-gäng?
Det här är Charles Spencer, förresten.
Dataingenjörsexamen, högt snittbetyg.
Skulle börja på Intel till hösten.
Men först ville han få lite mer erfarenhet.
Se världen, kanske göra en insats.
Han ville inte till Las Vegas, Paris eller Amsterdam för att roa sig.
Han vigde sommaren åt att bygga miljöbostäder åt fattiga. I Sokovia!
Han ville väl göra skillnad.
Tyvärr släppte vi en byggnad på honom.
Det finns inget beslut att fatta.
Vi måste ställas under uppsikt på något sätt.
Om vi inte accepterar begränsningar är vi inte bättre än skurkarna.
Ett dödsfall är inte skäl att ge upp.
Vi ska själva ta vårt ansvar. Fördraget förlägger bara skulden på nån annan.
Det där lät farligt arrogant, Steve.
Det är FN vi talar om, inte S.H.I.E.L.D. eller Hydra.
- FN:s avsikter är inte konstanta. - Det är därför jag är här.
När mina vapen föll i orätta händer avbröt jag tillverkningen.
Du valde det, Tony. Skriver vi under, avstår vi vår rätt att välja.
Tänk om panelen skickar ut oss på uppdrag vi inte tror på?
Vi är inte perfekta, men vi råder bäst över oss själva.
Gör vi det inte frivilligt nu, blir vi tvingade senare.
- Det blir inte vackert. - Du menar att de kommer och tar mig.
Tony kanske har rätt.
Med en hand kvar på ratten kan vi fortfarande styra. Släpper vi helt...
- Du bad regeringen att dra åt skogen. - Jag försöker bara gilla läget.
Vi har gjort några flagranta misstag och måste återvinna deras förtroende.
- Ursäkta, men höll du just med mig? - Nu vill jag ta tillbaka det.
Det får man inte.
Helt unikt. Fallet avslutat, jag vann.
Hon är borta. I sömnen.
Jag måste gå.
Nu ber jag Sharon Carter komma fram och säga några ord.
Margaret Carter var allmänt känd som grundare av S.H.I.E.L.D.
Men för mig var hon faster Peggy.
Hon hade ett foto på jobbet. Faster Peggy bredvid JFK.
Det var coolt, men det var mycket att leva upp till.
Så jag höll tyst om att vi var släkt.
Jag frågade hur hon bemästrade både diplomati och spionage -
- under en tid då ingen ville se en kvinna lyckas med någotdera.
Hon sa att man skulle kompromissa när man kunde, men annars låta bli.
Även om alla säger att det som är fel är rätt.
Om hela världen säger att man ska flytta på sig -
- är man skyldig att slå rot som ett träd -
- se dem i ögonen, och säga: "Nej, ni får flytta på er."
När jag kom ut ur isen trodde jag att alla mina anhöriga var borta.
Men hon var i livet.
- Det var tur att jag hade henne. - Hon fick tillbaka dig också.
- Vilka andra skrev på? - Tony, Rhodey och Vision.
- Clint? - Han säger att han har lagt av.
- Wanda? - Hon har inte bestämt sig.
Jag ska till Wien för underskriften av fördraget. Det finns plats på planet.
Minsta motståndets väg måste inte vara fel.
Att vi håller ihop är viktigare än hur vi gör det.
Men vad får vi offra för att göra det?
Jag är ledsen, Nat. Jag kan inte skriva under.
Jag vet.
Vad gör du här, i så fall?
Jag ville inte att du skulle vara ensam.
WIEN
På en särskild FN-konferens -
- har 117 länder enats om att ratificera Sokoviafördraget.
Ursäkta, miss Romanoff? Ni måste skriva under här.
Tack.
Ingen av oss är väl van vid rampljuset.
- Det är inte alltid så smickrande. - Ni tycks ju klara er bra.
Efter förra gången trodde jag inte att ni skulle känna er så bekväm här.
- Det gör jag inte heller. - Därför gläder det mig att ni är här.
- Tror ni inte på det här? - Jo, på fördraget. Men inte politiken.
Två personer i ett rum kan åstadkomma mer än hundra.
Om man inte ska flytta ett piano.
- Miss Romanoff. - Kung T'Chaka.
Tillåt mig att be om ursäkt för det som hände i Nigeria.
Tack för att ni gick med på det här.
- Tråkigt att kapten Rogers uteblev. - Jag håller med.
Till era platser. Sammanträdet inleds.
Framtiden kallar.
Ett nöje att träffas.
För att ogilla diplomati börjar du bli rätt skicklig på det.
Du gör mig glad, far.
- Tack. - Tack.
När wakandiskt vibranium användes för att tillverka ett fruktansvärt vapen -
- tvingades Wakanda omvärdera sitt arv.
De som dog i Nigeria var ute på uppdrag
för ett land som länge stått i skuggan.
Men vi ska inte låta motgångarna stoppa oss.
Vi ska eftersträva att förbättra den värld vi vill bli en del av.
Jag tackar Avengers för att de slöt upp bakom detta initiativ.
Wakanda sträcker stolt ut sin hand i fred.
Ner!
Mamma försökte hindra mig från att ta värvning, men inte faster Peggy.
Hon gav mig mitt första lårhölster.
- Mycket praktiskt. - Och stilfullt.
- Har CIA placerat dig här? - I Berlin. Gemensam antiterrorstyrka.
- Det låter kul. - Visst gör det?
Jag har tänkt fråga dig...
- När du spionerade på mig... - När jag gjorde mitt jobb, menar du.
Visste Peggy?
Jag ville inte att hon skulle behöva hemlighålla något för dig.
- Tack för sällskapet. - Visst.
Steve. Det här måste du se.
En bomb i en tv-bil detonerade vid FN-byggnaden i Wien.
Över 70 har skadats och tolv är döda, däribland Wakandas kung T'Chaka.
På en övervakningsfilm syns James Buchanan Barnes, "Vintersoldaten":
Den ökände Hydra-agenten som kopplats till otaliga terrordåd.
Jag måste till jobbet.
Ring MI6 och försök skynda på kriminalteknikerna.
Är de inte här inom två timmar, kvittar det.
Jag beklagar verkligen.
I min kultur är döden inte slutet.
Det är mer en avsats.
Man sträcker ut händerna, och Bast och Sekhmet för en till grässtäppen...
...där man kan springa för evigt.
Det låter fridfullt.
Det tyckte min far också.
Men jag är inte min far.
T'Challa... Antiterrorstyrkan avgör vem som ger sig ut efter Barnes.
Gör er inget besvär, miss Romanoff.
Jag dödar honom själv.
- Är du oskadd? - Ja, jag hade tur.
Jag vet hur mycket Barnes betyder för dig.
Stanna hemma, annars förvärrar du saken.
För oss alla.
- Och annars griper du mig? - Nej.
Men någon gör det. Det är så det funkar nu.
Om han är så förvandlad bör det vara jag som tar honom.
Jag är den som löper minst risk att dö.
Fan...
Sa hon åt dig att hålla dig borta? Det vore kanske inte så dumt.
- Han hade gjort det för mig. - 1945, kanske.
Vi måste överväga alla alternativ.
De som skjuter mot dig börjar ofta skjuta på mig.
Det har kommit en del tips. Folk tror att Vintersoldaten går på deras gym.
Det mesta är nonsens, men inte det här.
Min chef vill ha en genomgång nu, så mer försprång än så får du inte.
Du måste jobba snabbt. Vi har order om att skjuta honom direkt.
"Hemkomst."
"Ett."
"Godsvagn."
Jag kommer med er frukost, herr Müller.
- Jag kände doften innan jag öppnade. - Bacon och svart kaffe - igen.
- Jag kan laga något annat. - Det här blir jättebra.
- Jag ställer den på er... - Det behövs inte.
Tack ska ni ha.
BUKAREST
VINTERSOLDATEN SEDD VID ATTENTAT
Pass på, Cap. Tysk insatsstyrka på ingång söderifrån.
Uppfattat.
Känner du igen mig?
Du heter Steve. Jag har läst om dig på ett museum.
De har avgränsat området.
Jag vet att du är orolig. Du har goda skäl.
Men du ljuger.
- Jag var inte i Wien. Jag har lagt av. - De är på väg.
De som tror att du är skyldig tänker inte försöka ta dig levande.
Det var smart av dem.
De är på taket.
Det här måste inte sluta med strid, Buck.
- Det gör det alltid. - Fem sekunder!
Du drog upp mig ur floden. Varför?
- Jag vet inte. - Jo, det gör du.
De kommer!
Sluta, Buck! Du kommer att döda nån.
Jag tänker inte döda nån.
Den misstänkte har flytt. Östra trappuppgången.
Kom igen...
- Sydvästra hörnet. - Vem är den andra snubben?
Jag tar reda på det.
- Sam... - Jag fixar det.
Ge upp!
- Jag blir inte av med honom. - Jag kommer.
Ge upp nu.
Grattis, Cap. Du är en brottsling.
Ers höghet...
"En nypa paprikapulver." En nypa...
- Lagar du paprikash? - Jag tänkte att det skulle muntra upp.
Uppmuntrad.
Till mitt försvar har jag faktiskt aldrig ätit något, så...
- Får jag? - Varsågod.
Wanda? Det är ingen som tycker illa om dig.
- Tack. - Så lite.
Det är en reaktion i amygdala. De kan inte undvika att frukta dig.
- Gör du det? - Min amygdala är syntetisk.
Förut hade jag en viss bild av mig själv.
Men efter det här är jag någonting annat.
Jag är fortfarande mig själv, tror jag. Men...
Det är inte vad alla andra ser.
Jag vet inte vad det här är. Inte egentligen.
Den är utomjordisk, och gav Lokes spira
sin kraft och dig dina förmågor.
Men dess sanna natur är ett mysterium.
Ändå är den en del av mig.
- Är du rädd för den? - Jag vill förstå den.
Då styr den allt mindre över mig. Och en dag...
...så kanske jag styr över den.
Jag vet inte vad det är här i, men inte är det paprikapulver.
Jag går och handlar. Jag är tillbaka om tjugo minuter.
Eller så kan vi beställa pizza.
Tänker du inte låta mig gå, Vision?
- Det är en fråga om säkerhet. - Jag kan försvara mig.
Inte din egen.
Mr Stark vill undvika risken för ännu en offentlig incident.
Tills fördraget vilar på stadigare grund.
Och vad vill du?
Att folk ska se dig som jag gör.
- Du gillar katter, alltså? - Sam...
Snubben är utklädd till katt. Blir du inte nyfiken?
Är dräkten av vibranium?
Den svarta pantern har varit Wakandas beskyddare i många generationer.
En mantel som gått i arv från krigare till krigare.
Och eftersom er vän mördade min far...
...bär jag även en konungs mantel.
Så jag frågar er, som både krigare och kung...
Hur länge tror ni att ni kan skydda er vän mot mig?
- Vad gör ni med honom? - Det vi borde göra med dig.
- Utvärdering och utvisning. - Everett Ross, insatsstyrkans chef.
- Får han ingen advokat? - Kul kille.
- Lås in deras vapen. - Ni får ett inlämningskvitto.
Jag vill inte se nån flyga omkring i den där.
Ni får ett rum snarare än en cell. Men stanna där, är ni vänlig.
Jag ska ingenstans.
Det där var att förvärra saker och ting.
Han lever.
Insatsen i Rumänien var inte sanktionerad. Rhodes städar upp.
- Försök att inte ha sönder nåt. - Ja, visst blir det konsekvenser!
Citera på du, jag sa det ju precis. Var det nåt mer? Tackar...
- Konsekvenser? - Ross vill ha er åtalade.
Jag får inte tillbaka skölden, va?
Den är statlig egendom. Vingarna med.
- Det var hårt. - Mjukare än fängelset.
Vill du se en cool grej?
En grej från pappas arkiv.
Det kändes passande.
Roosevelt skrev under lagförslaget om krigsbistånd med de här 1941.
- Det gav de allierade viktigt stöd. - Eller drog in vårt land i kriget.
Du ser? Utan dem hade inte du suttit här.
Jag försöker... Vad säger man?
Det där är en olivkvist. Är det så man säger?
Är Pepper här? Jag har inte sett henne.
- Vi är typ... Eller inte bara typ. - Väntar ni barn?
Absolut inte. Vi har ett uppehåll. Det är ingens fel.
Jag beklagar, det visste jag inte.
Jag höll på att förlora henne och skrotade mina dräkter.
Sen var vi tvungna att ge oss på Hydra och Ultron. Mitt fel.
Och så vidare, och jag slutade aldrig. Ärligt talat vill jag inte vill sluta.
Jag vill inte förlora henne, och jag trodde att fördraget var en medelväg.
Till hennes försvar är jag rätt dryg.
Fast farsan var också skitjobbig, men han och mamma höll ihop.
Fint att Howard gifte sig. Jag kände honom bara som ungkarl.
Jaså, ni kände varann? Det sa han aldrig.
Bara ungefär tusen gånger. Vad jag avskydde dig...
- Jag vill inte försvåra något. - Nej, du är ju så hövlig.
Om jag ser att nåt barkar åt skogen kan jag inte ignorera det.
- Ibland önskar jag att jag kunde det. - Det gör du inte alls.
Nej, det gör jag inte. Ibland...
Ibland vill jag slå in dina perfekta tänder.
Men jag vill inte förlora dig. Vi behöver dig, Cap.
- Än har inget oåterkalleligt hänt - bara du skriver på.
Barnes hamnar på psyket i USA i stället för ett wakandiskt fängelse.
I så fall måste det finnas skyddsklausuler.
Visst. När PR-bollen är i rullning kan vi göra justeringar i dokumenten.
- Du och Wanda tas tillbaka i tjänst... - Vad är det med Wanda?
Hon får inte lämna högkvarteret. Vision håller henne sällskap.
Varje gång man tror att du har fattat galoppen...
40 hektar och motionsbassäng. Det finns värre sätt att skydda folk.
"Skydd"? Är det så du ser på saken? Det är fängelse!
Utländska massförstörelsevapen får inga visum.
- Hon är ett barn. - Lägg av!
Jag gör vad som måste göras för att förhindra något ännu värre.
Intala dig själv det, du.
Det vore synd att dela upp paret.
God dag, mr Barnes. Jag ska utvärdera er på uppdrag av FN.
Får jag slå mig ner?
Är ert förnamn James?
Kvittot på din utrustning.
- "Fågeldräkt"? Kom igen. - Det var inte jag som skrev det.
Jag är inte här för att döma, bara för att ställa några frågor.
Vet du var du befinner dig?
Jag kan inte hjälpa dig om du inte talar med mig.
Jag heter Bucky.
Hallå?
Jag har en stor försändelse åt dig.
- Varför släppte insatsstyrkan fotot? - För att få allmänhetens hjälp?
Fiffigt sätt att röka ut nån. Spränga en bomb och fastna på bild.
- Hela världen började leta. - Var det nån som satte dit honom?
- Vi letade ju efter honom i två år. - Att bomba FN drar till sig blickarna.
Men det garanterade egentligen bara att vi skulle gripa honom.
Just precis...
Berätta, Bucky. Du har förstås varit med om mycket?
Jag vill inte prata om det.
Är du rädd att det aldrig blir stopp på fasorna om du börjar berätta?
Ingen fara.
PAKETET LEVERERAT
Vi måste bara tala om en händelse.
- Vad är det här? - Vet inte.
Håll Barnes under uppsikt.
Orsaken till strömavbrottet, Friday?
Fem våningar under marken, östra flygeln.
- Vad står på? - Låt oss diskutera ditt hem.
Inte Rumänien. Och sannerligen inte Brooklyn.
Jag menar ditt verkliga hem.
Längtan.
Nej...
Rostig.
Sluta.
Sjutton.
Sluta...
Gryning.
Masugn.
Nio.
Välvillig.
Hemkomst.
Ett.
Godsvagn.
Soldat?
Redo att utföra order.
Uppdragsrapport. Den 16 december 1991.
Hjälp mig...!
Res dig.
Vem är du? Vad vill du?
Jag vill se ett imperium falla.
Hallå...
Evakuera, spärra av och få hit stridshelikoptrarna.
- Du har väl ett ombyte med dig? - Oh ja. Med väst, dubbelknäppt.
- Jag är ju icke stridande! - Följ mig.
Vi är i position.
Du borde i alla fall känna igen mig.
Fan...
Han frågade igen om du skulle komma. Jag sa att jag inte visste.
Du skulle ha sett hans min. Du kan väl försöka?
Jag går och lägger mig nu. Jag älskar dig.
James Barnes, den misstänkta FN-bombaren, lyckades rymma idag.
Även Avengers-medlemmarna Steve Rogers och Sam Wilson saknas.
MOSKVA
Cap!
Steve...
Vilken Bucky talar jag med?
Din mamma hette Sarah.
Du brukade ha tidningspapper i skorna.
- Det står inte på nåt museum. - Är vi vänner, plötsligt?
- Vad gjorde jag? - Tillräckligt.
Det Hydra inpräntade i min hjärna är kvar. Han behövde bara säga orden.
- Vem var det? - Vet inte.
Många har dött. Bomben, fällan... Allt för tio minuter med dig.
Nånting måste du veta.
Han ville ha information om Sibirien.
Där jag hölls fången.
- Han ville veta precis var. - Varför då?
För att jag inte är den enda Vintersoldaten.
Det gör ont!
Bra jobbat.
Soldat! Hjälp mig ut härifrån.
- Vilka var de? - Deras allra främsta dödspatrull.
Fler offer än nåt annat Hydra-förband. Och det före serumet.
- Blev alla som du? - Ännu värre.
- Kunde läkaren styra dem? - Tillräckligt.
- Han ville "se ett imperium falla". - Med den gruppen kan han lyckas.
De talar 30 språk, infiltrerar, mördar, destabiliserar...
De skulle kunna slå ut ett helt land på en enda natt.
- Det var enklare för en vecka sen. - Om vi ringer Tony...
Han tror oss aldrig. Och vem vet om han får ingripa?
- Vi får klara oss själva. - Kanske inte.
Jag känner en kille...
Och ni vet förstås inte var de är?
Snart. GSG9 bevakar gränserna och spaningsflygen är ute.
- När de hittar dem, tar vi över. - Nej, Stark.
Du är inte objektiv. Jag sätter in ett specialförband.
- Är ni beredda att döda Steve Rogers? - Om det blir nödvändigt.
Det är hans fel att Barnes inte är eliminerad.
Folk har dött som annars hade varit vid liv. Du får gärna räkna efter.
Du löser det inte med soldater, Ross. Låt oss plocka in dem.
- Varför skulle det gå bättre än sist? - Sist hade jag loafers och skjorta.
- 72 timmar. Garanterat resultat. - 36 timmar.
Barnes.
Rogers. Och Wilson.
Tack, sir.
Min vänsterarm känns domnad. Är det normalt?
- Mår du bra? - Alltid.
36 timmar...
- Vi har akut personalbrist. - Japp.
Det skulle sitta fint med en Hulk.
- Skulle han verkligen stå på vår sida? - Nej.
- Jag har en idé. - Jag med. Var är din?
På nedervåningen. Var är din?
Hej, May.
- Hur var det i skolan idag? - Jodå.
Det står en helt sjuk bil parkerad här ute.
Mr Parker.
Vad gör ni...
Hej! Jag heter Peter. Vad gör ni här?
Det var på tiden att vi träffades. Du har väl fått mina mejl?
- Angående... - Du har inte nämnt stipendiet.
Septemberstiftelsen. Du minns väl din ansökan?
Jag godkände den.
Men att du inte har sagt nåt?
Du älskar ju överraskningar, så jag tänkte berätta...
- Vad var det jag ansökte om? - Det var det jag ville bena ut.
- Jag fattar inte att hon är faster. - Vi finns i alla former och storlekar.
- Fantastiskt valnöts- och dadelbröd. - Kan vi pausa där?
- Innebär stipendiet några pengar? - Ja, en ansenlig summa.
- Du ser ju vem du talar med. - Får vi fem minuter?
Okej för att vara ett valnöts- och dadelbröd.
Vad är det här för retroteknik? Second hand? Frälsningsarmén?
- Från soporna, faktiskt. - Är du en containerdykare?
Jag har inte sökt ert stipendium.
Jag börjar. En snabb fråga av den retoriska typen.
- Det här är du, eller hur? - Nej!
Det är det visst. Titta, vad du flänger.
Snyggt fångat! 1 400 kg i 65 km/h.
Det är ingen barnlek.
Det där har ni hittat på Youtube. Allt är gjort i en dator.
- Som den där filmen, ni vet... - Med ufon över Phoenix?
Nämen, titta här.
Du är spindel... grejen.
Den brottsbekämpande spindeln. Spindelpojken?
- Jag är Spider-Man. - En man går inte i mysoverall.
Det är ingen mysoverall.
Jag har faktiskt haft en bra dag, mr Stark.
Jag hann med t-banan, hittade en DVD- spelare och skrev fullt på matteprovet.
Är det någon annan som vet?
- Ingen. - Inte ens din attraktiva faster?
Nej, nej! Om hon visste skulle hon få panik.
- Och när hon får panik, får jag det. - Nätet är riktigt häftigt.
Bärkraften är helt extrem. Vem har tillverkat det?
Jag.
- Klättrar du med häftande handskar? - En lång historia.
- Ser du ens nånting med den här på? - Ja, det gör jag.
- "Jag är blind!" - Jag kan se med den på. Okej?
Men när det där hände blev alla sinnen superförstärkta.
Det blir för många intryck, och de hjälper mig att fokusera.
Du är i stort behov av en uppgradering.
Helrenovering, uppifrån och ner. Det är därför jag är här.
Varför gör du det här?
Vad är din grej? Vad får dig att kliva upp om morgnarna?
För att...
Jag har bara haft krafterna i ett halvår.
Jag läser och bygger datorer.
Jag skulle gärna spela fotboll, men det är klokast att köra på som förr.
- Eftersom du är förändrad. - Ja. Men det får ingen veta.
När man kan göra sånt jag kan, men låter bli...
Om det då händer något hemskt, är man ansvarig för det.
Så du vill stå upp för vanligt folk och göra världen bättre, typ?
Ja, stå upp för vanligt folk. Där har du det.
Jag tänker sätta mig här, så maka på dig.
- Har du pass? - Inte ens körkort.
- Varit i Tyskland? Det är toppen! - Jag kan inte åka till Tyskland.
- Jag har läxor. - Jag låtsas att jag inte hörde det.
Jag kan inte bara hoppa av.
Jag säger till faster Puma att vi ska på studieresa.
- Säg inget till faster May. - Okej, Spider-Man.
- Ta bort det här. - Ursäkta, jag hämtar...
- Vad är det där? - Var snäll och stanna här.
- Jag borde kanske ha knackat. - Herregud, vad gör du här?
Gör mina barn besvikna.
Vi skulle ha åkt vattenskidor. Cap behöver vår hjälp. Kom.
Clint!
Du borde inte vara här.
Inte? Jag är borta i fem minuter, och så skiter sig alltihop.
- Överväg konsekvenserna av det här. - Nu har jag gjort det.
Vi måste dra.
- Den här vägen. - Jag har orsakat nog med problem.
Du måste hjälpa mig.
Tjura kan du göra i high school. Vill du göra bot, så lyft på röven.
Jäklar...
Jag borde ha stretchat...
- Du kan inte besegra mig, Clint. - Jag vet.
Men det kan hon.
Nu räcker det, Vision. Släpp honom.
- Jag ger mig av. - Det kan jag inte tillåta.
Förlåt mig.
Om du gör så här, kommer de aldrig att sluta frukta dig.
Jag kan inte styra deras rädsla, bara min egen.
Kom. Vi måste göra ett stopp till.
Det är bara en tidsfråga. Satelliterna kör biometrik- och beteendeskanning.
Undan, annars flyttar jag på dig.
Det vore visserligen underhållande...
- Kan ni verkligen hitta honom? - Jag har betydande resurser.
Det tog världen 70 år att hitta Barnes. Så du klarar det nog på hälften?
- Du vet var de är. - Jag känner en som gör det.
- Inte mycket till flyktbil. - Den är diskret.
Bra, för de här prylarna drar till sig publik.
- Kan du dra fram stolen? - Nej.
- Än en gång står jag i skuld till dig. - Jag har en lista.
- Han försökte faktiskt döda mig. - Beklagar. Jag tar med det på listan.
- De kommer att leta efter dig. - Jag vet.
Tack, Sharon.
- Det där var... - I senaste laget.
Jag måste väl åka.
- Cap... - Du var min enda utväg.
Du gör mig en tjänst. Och jag har en skuld att återgälda.
- Tack. - Det var dags att lyfta på röven.
- Och vår andra rekryt? - Han är ivrig att sätta igång.
Jag fick hälla i honom lite kaffe, men han är redo.
- Vad är det här för tidszon? - Kom...
- Captain America! - Mr Lang.
Det är en ära. Jag skakar din hand för länge.
Vad häftigt! Captain America! Och du är också ball.
Jösses... Jag måste säga en sak.
Du känner ju en massa supertyper, så täck för att du tankte på mig.
Tjena. Kul att se dig. Det där som hände förra gången...
Bra audition, men det lär aldrig upprepas.
- Har de sagt vilket motstånd vi har? - Nåt med psykotiska mördare?
Vi agerar utanför lagen.
- Du kommer att bli efterlyst. - Det är inget nytt.
- Vi måste sätta fart. - Vi har en helikopter som väntar.
Detta är en nödsituation. Alla passagerare lämnar flygplatsen.
- De evakuerar flygplatsen. - Stark...
På med dräkterna.
Lustigt, hur man stöter på folk på flygplatser. Visst?
Hör på, Tony. Den där psykiatrikern ligger bakom alltihop.
- Kapten. - Ers höghet.
Ross har gett mig 36 timmar att plocka in er.
Det var för 24 timmar sen. Kan du vara lite bussig?
- Ni jagar fel man. - Ditt omdöme är fördunklat.
- Din polare dödade oskyldiga igår. - Det finns fem supersoldater till.
- Jag kan inte låta läkaren hitta dem. - Steve.
Du vet vad som väntar. Vill du lösa det här med nävarna?
- Mitt tålamod är förbrukat. - Pyjamaskillen!
- Snyggt jobbat. - Tack!
Landningen var väl sådär. Ny dräkt. Fast den är förstås toppen, mr Stark!
Vi behöver inte prata om det.
Cap? Jag är en stor beundrare. Spider-Man.
- Vi tar det sen. - Hej, allihop.
- Du har legat i. - Och du har varit en idiot.
Att dra in Clint och "rädda" Wanda från en plats hon inte ens vill lämna?
Jag försöker stoppa...
Jag försöker stoppa dig från att splittra Avengers.
Det gjorde du när du skrev under.
Nu räcker det. Du ska lämna över Barnes och följa med oss.
Eller så kommer ett gäng insatskillar som inte vet hur man uppför sig.
Kom igen.
Vi har hittat den.
Deras Quinjet står i hangar 5.
Lang.
- Vad var det där? - Den här är din, Captain America!
Toppen... Två på parkeringen. Jag tar Maximoff.
Tar du Cap, Rhodey?
- Wilson och Barnes är i terminalen. - Barnes är min!
- Vad ska jag göra, mr Stark? - Det vi diskuterade! Näta dem.
Uppfattat!
Undan, kapten. Jag ber dig inte två gånger.
- Jag vill inte göra dig illa. - Det är nog ingen risk.
- Vad var det där? - Alla har en gimmick nuförtiden.
Har du en metallarm? Shit, vad häftigt!
Du har rätt att tiga!
Ledsen, Cap. Det här kittlar inte direkt.
- Jag tror att du sårade Vision. - Du låste in mig.
Nu överdriver du. Dessutom var det för att skydda dig.
Hej, Clint. Du trivdes visst inte som pensionär. Tröttnade du på golf?
Arton hål på arton slag... Jag verkar inte kunna missa.
- Nån gång ska vara den första. - Lurad.
- Krosskador upptäckta. - Dem upptäckte jag med.
Herregud!
Du tappade nåt, kompis!
Är vingarna i kolfiber?
Det skulle förklara styvheten/elasticiteten. Grymt!
- Man snackar helst inte sönder fajten. - Ursäkta, mitt fel.
Det här var kul, men jag måste sköta min uppgift och imponera på mr Stark.
- Kunde du inte ha gjort det tidigare? - Jag hatar dig...
- Underbart... - Ta lyra, Cap!
Kasta den på den här. Nu!
Lägg av!
Jag trodde att det var en vattenbil. Ber om ursäkt...
Nu är jag förbannad.
- Var det här en del av planen? - Jag ville spela varsamt. Taktikbyte?
Där har vi vårt fordon.
Kom igen!
Kapten Rogers... Jag vet att du tror att du gör det rätta.
Men för det allmänna bästa måste du kapitulera nu.
Vad gör vi, Cap?
Vi slåss.
Det här slutar nog väl...
- De stannar inte. - Inte vi heller.
- Vi är fortfarande vänner, va? - Beror på hur hårt du slår.
Du höll igen.
- Jag dödade inte din far. - Varför flydde du, då?
Den där lyder inte fysikens lagar!
- Du begriper inte det här. - Mr Stark sa att du skulle säga det.
Han sa också att jag skulle sikta på dina ben!
- Kan du få bort honom, Clint? - Är du fastspänd?
Ja, det är lugnt. Kör på bara, pilkillen.
- Sa Stark nåt mer? - Att du har fel.
Men du tror att du har rätt, och det gör dig farlig.
Där hade han nog en poäng.
- Det är tåga i dig. Var hör du hemma? - I Queens.
Brooklyn.
- Friday? - Vissa vapensystem är inaktiverade.
- Den här är mogen för verkstan. - Vem är det som talar?
Det är ditt samvete. Vi pratar ju inte så ofta numera.
- Friday? - Aktiverar brandsystem.
- Han är säkert redan i Sibirien. - Vi måste locka bort flygarna.
- Jag tar Vision. Ta dig till planet. - Nej, ni tar er till planet. Båda två.
- Resten av oss kommer inte härifrån. - Nej, några av oss måste förlora.
Det här är inte den verkliga striden.
- Taktik, Sam? - Vi behöver en skenmanöver. En stor.
Jag har nåt stort - och tungt. Spring som fan på min signal.
Om jag sliter mig själv itu, kom inte och hämta mig.
- Är du säker, Scott? - Jag gör det här jämt!
Eller en gång. I ett labb. Och svimmade efteråt.
Jag fixar det här...
Jäklar...!
Lillkillen är stor nu.
- Det där var nog signalen. - Läckert, pillret!
Ge tillbaka min Rhodey!
Jag tar honom.
Nån av oss som mörkar några oerhörda egenskaper? Jag är öppen för förslag.
Vill du komma åt dem måste du ta dig förbi mig.
Vi har inte träffats förr.
- Jag heter Clint. - Jag bryr mig inte.
Stick!
Nånting flög in i mig!
- Du kommer inte att ge dig. - Jag kan inte.
Jag kommer att ångra det här.
Stick.
Har ni sett den där urgamla filmen Rymdimperiet slår tillbaka?
- Hur gammal är killen? - Jag koldaterade honom inte.
Ni vet när de är på snöplaneten med de där gångarna...?
- Grabben kanske är rätt ute. - Hög attack, Tony.
Ja! Det där var grymt!
Nån som har några apelsinklyftor?
Är du oskadd, grabben?
Vi är på samma sida. Hej, det är jag.
Tjena. Det där var läskigt.
Det räcker så. Bra jobbat, men håll dig undan nu.
- Men jag måste... - Sluta, annars ringer jag faster May.
Vänta... Mr Stark, jag är inte färdig.
Okej, jag är färdig.
Jag skulle hjälpa dig att hitta honom, inte fånga honom.
- Jag är ledsen. - Jag med.
Det är som jag sa. Katastrof.
Fiende rakt bakom mig, Vision.
Hör du mig, Vision? Släck hans drivraket.
Rhodey!
Motorn är död, Tony.
Rhodes!
- Skanna livstecken. - Puls hittad. Akutenhet på väg.
Jag är ledsen.
- God morgon! Rumsservice. - God morgon, Frau Leiber.
- Rum 201 här. - Herr Müller. Bacon och kaffe igen?
Ni känner mig.
Hallå? Frukosten är här.
Får jag stiga på?
Vad händer med dina vänner?
Vad som än sker, tar jag hand om det.
Jag vet inte om jag är värd allt det här.
Det du gjorde tidigare...
Det var inte du. Du hade inget val.
Jag vet.
Men jag gjorde det.
- Hur hände det här? - Jag blev distraherad.
Jag trodde inte att det var möjligt.
Inte jag heller.
Han har fått flera kotor krossade och har svåra skador på ryggraden.
Han blir antagligen delvis förlamad.
Steve ger sig inte. Om inte du heller gör det, slutar det riktigt illa.
- Du lät dem komma undan, Nat. - Vi hanterade saken fel.
Svårt att sluta vara dubbelagent, va? Det sitter visst i ditt dna.
Kan du verkligen inte släppa ditt ego en jäkla sekund?
T'Challa sa till Ross vad du gjorde, så de kommer för att gripa dig.
Det är inte jag som måste vara på min vakt.
- Vad är det här, Friday? - Uppladdning från Berlinpolisen.
Starta helikoptern.
Insatsstyrkan begärde psykiatriker så fort Barnes greps.
FN skickade snabbt dr Theo Broussard,
som togs emot av den här mannen.
- Har du kört ansiktsigenkänning? - Vad ser jag ut som?
- Jag tänker mig rött hår. - Då tänker du på nån annan.
Den falska läkaren är överste Helmut Zemo.
Sokoviska underrättelsetjänsten.
Han ledde Echo Scorpion, en sokovisk dödspatrull.
- Vad hände med Broussard? - Hittad död på ett hotellrum.
Där fanns också peruk och ansiktsmask -
- som skulle föreställa en James Buchanan Barnes.
Helvete...
Skicka det här till Ross.
Raft-fängelsets flygledning. Klart för landning, mr Stark.
Fick du filerna? Vi sätter satelliterna på att söka efter Zemo.
Tror du att jag lyssnar på dig efter fiaskot i Leipzig?
Du har tur som inte sitter inspärrad.
Futurologen, mitt herrskap!
Futurologen är här!
Han ser allt! Han vet ditt eget bästa, oavsett din egen åsikt.
Lägg av, Barton. Jag visste inte att de skulle sätta er här.
- Nånstans måste de ju sätta oss. - Men inte på nån flytande superkåk.
- Här sitter galningar och... - Brottslingar?
Brottslingar är nog ordet du söker.
Eller hur? Men det ordet brukade inte avse mig, Sam eller Wanda.
- Men nu sitter vi här. - För att ni bröt mot lagen.
Du har läst fördraget, men bröt mot det.
Du är vuxen, du har fru och barn.
Varför tänkte du inte på dem innan du valde fel sida?
Skaffa er ögon i nacken, annars kanske han knäcker den.
Hank Pym sa att man aldrig ska lita på en Stark.
- Vem är du? - Äh, lägg av.
- Hur är det med Rhodes? - Han ska till sjukhus imorgon.
Har du fått nåt att äta?
- Är du den schysta snuten plötsligt? - Jag vill bara veta vart Steve åkte.
Du får hämta en jävligt elak snut om du ska pressa mig på information.
Nu inaktiverade jag deras mikrofoner. Om 30 sekunder vaknar de till.
Vad hände? På med ljudet igen!
Titta här. Det här är han som skulle ha förhört Barnes.
- Jag gjorde ett misstag, Sam. - Det har jag aldrig hört förr.
Cap är ute på djupt vatten, men han behöver all hjälp han kan få.
- Vi känner inte varann så väl, men... - Det är lugnt.
Jag berättar, men du måste åka ensam och som en vän.
Självklart.
- Sa han nånting om Rogers? - Han bad mig dra åt helvete.
Jag flyger till högkvarteret. Ring när du vill.
Jag sätter dig i samtalskö, det är så kul när det blinkar.
Minns du när vi liftade från Rockaway Beach i en kylbil?
När vi köpte korv för tågpengarna?
Du skulle absolut vinna en nalle åt en rödhårig tjej.
- Vad hette hon, nu igen? - Dolores. "Dot".
- Hon måste vara hundra år. - Det är vi med.
- Han kan inte ha varit här länge. - Länge nog för att väcka dem.
- Redo? - Ja.
Ni verkar vara på er vakt.
- Det har varit en lång dag. - Jag är inte ute efter dig.
Varför är du här, då?
Din version kanske inte är så galen. Kanske.
Ross vet inte att jag är här, och så får det förbli.
Annars måste jag gripa mig själv.
Det låter som en massa pappersarbete.
- Skönt att se dig, Tony. - Detsamma.
Du, Hjärntvätten. Det är vapenvila här.
- Jag läser av värmesignaturer. - Hur många?
En.
Om det är nån tröst, dog de i sömnen.
Trodde du verkligen att jag ville ha fler som du?
Vad fan...?
Men jag är tacksam mot dem. De lockade ju hit er.
Snälla du...
Sovjeterna utformade kammaren för att stå emot UR-100-kärnvapen.
- Jag kan nog värre än så. - Säkert.
Med lite tid. Men då skulle ni inte få veta varför ni är här.
Dödade du oskyldiga i Wien bara för att få hit oss?
Jag har inte tänkt på något annat i ett helt år.
Jag har studerat dig och följt efter dig...
Men nu när du står framför mig så inser jag...
...att det finns ett stänk grönt i dina blå ögon.
Trevligt att hitta en skönhetsfläck.
Du är från Sokovia. Är det vad det här handlar om?
Sokovia var en kollapsad stat långt innan ni förintade den. Så nej.
Jag är här för att jag har avgett ett löfte.
Har du mist någon?
Jag har mist alla.
Det ska du också göra.
Ett imperium förintat av fiender kan återuppstå.
Men ett som faller sönder inifrån?
Det är utplånat. För evigt.
Den vägen känner jag igen.
Vad är det här?
Hjälp min fru.
Snälla, hjälp...
Sergeant Barnes?
Howard!
Nej, Tony!
Visste du?
- Jag visste inte att det var han. - Inget skitsnack. Visste du?
Ja.
Spring!
Det var inte han, Tony. Det var Hydra som kontrollerade honom.
Vänster benraket ur funktion.
Flygsystem skadat.
Skit också...
Han ger sig inte. Spring.
- Målsökningen är utslagen, chefen. - Jag siktar själv.
- Minns du dem ens? - Jag minns dem alla.
Det här förändrar inget.
Det struntar jag i. Han dödade min mamma.
Du skulle ha sett hans min. Du kan väl försöka?
Jag går och lägger mig nu. Jag älskar dig.
Jag dödade nästan fel person.
- Men knappast en oskyldig. - Var det det här du ville?
Att se dem slita sönder varandra.
Min pappa bodde utanför stan.
Jag trodde att vi skulle vara i säkerhet där.
Min son tyckte att det var spännande. Han kunde se Iron Man från bilen.
"Oroa dig inte", sa jag till min fru.
"Det är i stan de slåss. Vi är långt bort från faran."
När dammet la sig och skriken upphörde...
...tog det mig två dagar att hitta deras kroppar.
Min far höll fortfarande min fru och son i famnen.
Och Avengers?
De åkte hem.
Jag visste att jag inte kunde döda dem. Mäktigare män än jag har försökt.
Men om jag kunde få dem att döda varandra...
Jag är ledsen över din far. Han verkade vara en god man.
Med en plikttrogen son.
Hämndlystnaden har förtärt dig.
Och nu förtär den dem.
Jag tänker inte låta den förtära mig.
Rättvisa skipas snart ändå.
Säg det till de döda.
De levande är inte färdiga med dig.
Du kan inte besegra honom i närstrid!
- Analysera hans stridsteknik. - Skannar.
Kontringsåtgärder redo.
Då spöar vi honom.
- Han är min vän. - Det var jag med.
Ligg kvar. Sista varningen.
Jag kan hålla på hela dan.
Den där skölden tillhör inte dig.
Du förtjänar den inte! Det var min pappa som tillverkade den.
Måltider åtta och fem. Toalettbesök två gånger om dagen.
Höjer du rösten får du en elchock. Samma sak om du rör glaset.
Krånglar du, får du med mig att göra. Så gör gärna det.
Hur känns det att lägga så mycket tid och arbete...
...och misslyckas så kapitalt?
Misslyckades det?
Det är bara en första version. Ge mig feedback.
Stötdämpning, sidorörelser...
- Mugghållare? - Kanske en AC.
- Ta min hand. - Nej, hjälp mig inte.
138 stridsuppdrag... Det är så många jag har flugit.
Varje uppdrag kunde bli mitt sista, men jag flög ändå.
För det var nödvändigt. Det är samma sak med fördraget.
Jag skrev under eftersom det var det rätta.
Och visst, det här suger. Det är riktigt tungt.
Men jag har inte ändrat mig ändå. Tror jag.
- Går det bra? - Ja.
Är du Tony Stank?
Ja, det här är Tony Stank. Du har kommit rätt.
- Tack för den! - Den tänker jag aldrig släppa.
"Bord för en, mr Stank. Vid toaletten."
Tony. Jag är glad att du är tillbaka på högkvarteret.
Jag ogillar tanken på att du skramlar runt ensam. Alla behöver vi en familj.
Avengers är din familj, kanske mer än min.
Jag har klarat mig själv sen jag var arton.
Jag har aldrig riktigt passat in nånstans, inte ens i det militära.
Jag tror väl på människan, antar jag. På individen.
Och för det mesta har de faktiskt inte gjort mig besviken.
Därför kan jag inte svika dem heller.
Lås kan ersättas, men det kanske de inte borde.
Jag vet att jag sårade dig.
Genom att inget säga om dina föräldrar tänkte jag nog att jag skonade dig.
Men det var mig själv jag skonade. Jag är ledsen.
Jag hoppas att du förstår en dag.
Jag önskar att vi hade kommit överens om fördraget.
Du gör det du tror på, och det är allt man kan och bör göra.
Samtal från utrikesminister Ross. Intrång på Raft-fängelset.
Koppla in honom.
- Problem, Tony. - Dröj lite.
Nej, låt bli!
Så vad som än händer lovar jag...
...att om du behöver oss...
...eller om du behöver mig...
...så kommer jag.
Är du säker på det här?
Jag kan inte lita på min egen hjärna.
Innan de listar ut hur de botar mig är det nog bäst att jag sövs ned.
För alla inblandade.
Tack för det här.
Din vän och min far...
De var offer båda två.
Om jag kan hjälpa en av dem att finna frid...
Om de får reda på att han är här, kommer de för att ta honom.
Låt dem försöka.
- Vem var det som slog dig? - Nån typ. Åh, vad det kliar...
- Vad heter "nån typ"? - Steve.
Steve i lägenhet 12-C? Med överbettet?
Nej, du känner honom inte. Han är från Brooklyn.
- Hoppas du fick in några träffar. - Några stycken, faktiskt.
Hans polare var en riktig bjässe.
Det var skönt. Tack så mycket.
Okej, tuffing.
Jag älskar dig, May. Stänger du dörren?
Spider-Man kommer tillbaka