‫אנא שמרו על כל הגפיים והענפים בפנים.
‫אני מאמינה שזה שלך.
‫תודה.
‫ברוכים הבאים לאלמנט סיטי.
‫אנא הכינו את המסמכים שלכם לבדיקה.
‫גל האלמנטים הראשון
‫גל האלמנטים השני
‫גל האלמנטים השלישי
‫הבא בתור.
‫שמות?
‫מעולה. ואיך מאייתים את זה?
‫אולי נלך על ברני וסינדר?
‫ברוכים הבאים לאלמנט סיטי.
‫בולי עץ. בולי עץ חמים למכירה.
‫בחור רגזן...
‫היי, זהירות, נצנץ!
‫מים.
‫להשכרה
‫עלים יבשים.
‫למכירה
‫אני בסדר.
‫ברוכה הבאה, אמבר שלי, לחייך החדשים.
‫אלמנטלי
‫הלהבה הכחולה שלנו מכילה את כל מסורותינו,
‫והיא נותנת לנו כוח לבעור בחוזקה.
‫אני בוער בחוזקה?
‫אחת, שתיים, אחת, שתיים, אחת, שתיים.
‫האח
‫החנות הזאת היא חלום של משפחה שלנו.
‫יום אחד, כולה תהיה שלך.
‫ברוכה הבא. ‫-ברוכה הבא.
‫הכול פה אותנטי.
‫אז אני חייבת לטעום את הפחמגוזים.
‫פחמגוזים, בדרך.
‫ילדה טובה.
‫יום אחד החנות הזאת תהיה כולה שלי.
‫כשתהיי מוכנה.
‫משלוח!
‫שתי סוכריות סוכר, בבקשה.
‫אטפל בזה, אשפא.
‫היי!
‫מים. שימי עליהם עין.
‫אופס.
‫התזת, שילמת.
‫הראית להם מה זה.
‫אף אחד לא מכבה אש.
‫כן!
‫אפשר לקבל את החנות עכשיו?
‫כשתהיי מוכנה.
‫האמת היא... ‫-היא לא מאוהבת בו.
‫... שאני לא מאוהבת בך.
‫ידעתי.
‫אשפא, לקוח.
‫אולי את תטפלי בזה היום?
‫באמת?
‫איך אפשר לעזור?
‫וכל זה...
‫יש אחד פלוס אחד על הזיקוקים?
‫כן. ‫-נהדר!
‫אקח רק את הפלוס אחד.
‫לא, אתה מבין,
‫צריך לקנות אחד כדי לקבל פלוס אחד.
‫אבל אני רוצה רק את הפלוס אחד.
‫סליחה, זה לא עובד ככה.
‫אבל הלקוח תמיד צודק.
‫לא במקרה הזה.
‫לא.
‫לא. לא. לא.
‫פשוט תני לי אחד חינם!
‫זה לא עובד ככה!
‫יום הולדת שמח!
‫מה קרה? למה התחממת?
‫אני לא יודעת. הוא לחץ ולחץ, וזה פשוט...
‫להירגע, להירגע.
‫לפעמים יכול להיות קשה עם לקוח.
‫פשוט תנשמי...
‫ותתחברי.
‫כשתוכלי לעשות את זה בלי להתחמם,
‫אז תהיי מוכנה לנהל את החנות.
‫כמה שנים לאחר מכן
‫זה יקר מדי, וזה לא מיוצר בארץ האש.
‫הם לא פריכים. ‫-לנשום.
‫... ולא היה מספיק רוטב. ‫-להתחבר.
‫לנשום. להתחבר.
‫לנשום. להתחבר!
‫סליחה. מצטערת בקשר לזה. סליחה.
‫היא נהייתה כמעט סגולה לגמרי. ‫מעולם לא ראיתי מישהו נהיה סגול לגמרי.
‫סליחה, כולם.
‫תסלחי לבת שלי.
‫היא בוערת בעוצמה, ‫אבל לפעמים יותר מדי עוצמה.
‫כובע יפה, דרך אגב.
‫אכין לך עוד מנה. על חשבון הבית.
‫טוב.
‫סליחה, אשפא.
‫אני לא יודעת למה זה ברח לי.
‫את לחוצה בגלל מבצע הנקודה האדומה מחר.
‫זה צולה את כולנו.
‫אני מניחה.
‫פשוט חלק מהלקוחות גורמים לי...
‫אני יודע. אני יודע. ‫פשוט תעשי מה שהתאמנו עליו.
‫את כל כך טובה בכל דבר אחר.
‫אתה צודק. אני אצליח.
‫אני רק רוצה שתנוח.
‫זהו.
‫אתה בסדר?
‫סתם עייף.
‫אני אעזור.
‫ברני, השיעול הזה נוראי!
‫נוראי כמעט כמו הבישול שלך!
‫מתי תגאל את אמבר מייסוריה ותפרוש?
‫תכתוב סוף סוף את שמה על השלט בחוץ?
‫היא תנהל כשתהיה מוכנה.
‫ואם כבר מדברים על מוכנות,
‫אנחנו לגמרי מוכנים שבאמת תקנו משהו,
‫ותפסיקו לשרוף פה את זמנכם.
‫אאוץ'! זה שרף!
‫אבל היא כל כך קרובה.
‫כלומר, כנראה לעולם ‫לא תעשה משלוחים מהר כמוני.
‫אתה לא חושב שאשבור את השיא שלך?
‫כי אני מוותרת לך
‫כדי שלא אפגע ברגשותיך, מר קטר.
‫אבל אין בעיה.
‫שדכנית
‫לפני שאראה אם אתם מתאימים,
‫אתיז את זה על הלב שלך,
‫כדי לקרב את האהבה לפני השטח.
‫ואקרא את העשן.
‫אמבר, אני באמצע קריאה.
‫סליחה, לוקחת כמה דברים. ‫שוברת את השיא של אבא.
‫אז אנחנו מתאימים?
‫זו אהבת אמת.
‫שזה יותר ממה שאי פעם הרחתי עליה.
‫יופי, שוב הסיפור הזה.
‫כן. כלום.
‫רק עתיד עצוב וחסר אהבה של עצב.
‫אמבר, תשתפי פעולה.
‫משאלתה האחרונה של אימי ‫הייתה שאמצא לך שידוך.
‫תבטיחי לי דבר אחד,
‫תתחתני עם אש.
‫ניסיון יפה, אימא. חייבת לזוז.
‫תשמרו את זה לחתונה. ‫-היי!
‫יו, יו, יו, אמבר.
‫יו, קלוד. לא יכולה לדבר. ממהרת.
‫ושאבא שלי לא יתפוס אותך פה שוב.
‫מה? בחייך, הוא לא אוהב את הגיזום שלי?
‫בכל מקרה, פריחת יוני מתקרבת,
‫ואת חייבת להיות הדייט שלי, כי תראי.
‫אני בוגר לגמרי.
‫ואני מריח טוב.
‫מלכתי.
‫מצטערת, חבר, אלמנטים לא מתערבבים.
‫זיק! חייבת לזוז.
‫בחייך, בואי איתי לפסטיבל.
‫את אף פעם לא יוצאת מהחלק הזה של העיר.
‫זה כי כל מה שאני צריכה נמצא פה.
‫בנוסף, העיר לא מותאמת לאנשי אש.
‫סליחה, אבל יידרש כוח עליון ‫כדי שאחצה את הגשר הזה.
‫כוח עליון,
‫או כוחו של קלוד?
‫חייבת לזוז.
‫בולי עץ צלויים על אש
‫כפי שהזמנתם.
‫נוזל מצתים
‫חייבת לזוז. שוברת את השיא של אבא.
‫קדימה!
‫פתוח
‫למנצח להביור...
‫לך לישון, אני אסגור.
‫יש עוד הרבה מה להכין למבצע הנקודה אדומה.
‫אבא, אני אטפל בזה. אתה צריך לנוח.
‫איך?
‫למדתי מהטוב ביותר.
‫אני זקן. אני לא יכול לעשות את זה לנצח.
‫עכשיו כששברת את השיא שלי, ‫יש רק דבר אחד שלא עשית.
‫מחר אישן עד מאוחר,
‫ואני רוצה שאת תנהלי את החנות ‫במבצע הנקודה האדומה.
‫ברצינות? לבד?
‫אם תוכלי לעשות את זה בלי להתחמם,
‫זה יראה לי שאת מוכנה לנהל במקומי.
‫אין בעיה, אשפא.
‫לא אאכזב אותך, אני נשבעת. אתה תראה.
‫ילדה טובה.
‫יש!
‫להבה כחולה, בבקשה, תעשי שילך לי טוב.
‫בוקר טוב! ‫-בוקר!
‫תנשמי.
‫מבצע הנקודה האדומה
‫שלווה כלהבה.
‫בוקר טוב, ברוכים הבאים לאח.
‫כולם אותו הדבר. קחי אחד מלמעלה.
‫תודה שקנית אצלנו.
‫כל כך הרבה מדבקות למכירה.
‫הם שבירים? ‫-לא, רגע.
‫צריך לשלם לפני שאוכלים.
‫מה מדיניות ההחזרים?
‫זה מגיע בגדול?
‫תנשמי.
‫אבא שלי שבר את זה.
‫תתחברי.
‫אכפת לך שאבדוק את הקומקום?
‫אחזור עוד חמש דקות.
‫לא, לא, לא.
‫מזג מטופש. לא היום.
‫מה הבעיה שלי?
‫מה ל...?
‫איזו משפחה מאושרת.
‫זו את ואבא שלך?
‫אני מת על אבות.
‫וזה יום ההולדת שלך!
‫מי אתה? מה אתה עושה כאן?
‫אני לא יודע.
‫חיפשתי דליפה בצד השני של הנהר ‫ונשאבתי פנימה.
‫זה רע, אסור לי לאבד עוד עבודה.
‫אני פשוט לא מצליח לעלות על הגל.
‫בחיי!
‫הצינור הזה עיוות אותי לגמרי.
‫ככה יותר טוב.
‫אחי, לך מפה!
‫אני חייבת לנקות ‫לפני שאבא שלי יראה מה עשיתי.
‫האמת...
‫אני חושש שאצטרך לרשום לך דוח.
‫דוח? ‫-כן.
‫אני מפקח עירוני, ‫והצינור הזה ממש לא עומד בתקנות.
‫שאבתי מפקח עירוני לתוך הצינורות שלנו?
‫אני יודע. אירוני, נכון?
‫תפסיק להתעסק עם זה!
‫אני צריך לוודא שזה תקין. ‫-הכול תקין.
‫אני יודעת. ‫אבא שלי שיפץ את המקום הזה בעצמו.
‫רגע, אבא שלך?
‫כן, במו ידיו. כל לבנה וקרש.
‫זו הייתה חורבה כשהוא הגיע.
‫וואו. הוא עשה את כל זה בעצמו?
‫בלי היתרים?
‫אצטרך לרשום דוח גם על זה.
‫קודם אני נשאב לצינור,
‫ועכשיו אני צריך לכתוב דוחות ‫שעלולים לסגור את המקום.
‫אלוהים. זה פשוט יותר מדי.
‫לסגור אותנו?
‫אני יודע, זה נורא!
‫אתה לא יכול לסגור אותנו, בבקשה.
‫זה יום גדול בשבילי. ‫מבצע הנקודה האדומה שלנו.
‫היי, תירגעי. זה קשה לי כמו שזה קשה לך.
‫תחזור הנה. ‫-סליחה.
‫אני חייב להביא אותם לעירייה ‫לפני סוף המשמרת.
‫זיק!
‫תחזור הנה!
‫התחנה הבאה, אלמנט סיטי.
‫היי! ‫-סליחה.
‫היי!
‫מה ל...?
‫התחנה הנוכחית, העירייה.
‫תורידי את הידיים!
‫סליחה.
‫עצור!
‫היי!
‫עצור.
‫הז'קט החדש שלי.
‫היי!
‫עירייה
‫שמן הצ'ילי שלי!
‫קדימה, בחור.
‫לא תצליח לעבור את זה.
‫אז הגיע הזמן לתת לי אותם.
‫בחיי, אני מצטער.
‫זה יהיה מאוד מאכזב מבחינתך.
‫לא, לא, לא.
‫סליחה.
‫בבקשה...
‫לא.
‫אתה לא מבין.
‫החנות הזו היא החלום של אבא שלי.
‫אם בגללי היא תיסגר,
‫זה יהרוג אותו.
‫הוא לעולם לא ייתן לי לנהל אותה.
‫למה לא אמרת קודם?
‫רגע, זה אומר שתקרע את הדוחות?
‫הייתי רוצה, אבל בדיוק שלחתי אותם
‫למחלקת טפסים.
‫אבל אוכל לקחת אותך לשם כדי שתגני על עצמך.
‫היי, פרן.
‫מה נשמע?
‫חי את החלום.
‫לגבי הדוחות שהעברתי לך עכשיו מעיר האש...
‫התכוונתי לשלוח אותם לגברת קומולוס.
‫ואז לעבור ריסוס נגד פטריות.
‫רגע!
‫תגידי לו מה שאמרת לי ‫לגבי אבא שלך ולאכזב אותו.
‫לא. זה אישי.
‫זה ריגש אותי מאוד.
‫אולי גם הוא ירגיש את זה.
‫אבא שלה יהיה... ‫-לא. לא.
‫... מאוד מאוכזב ממנה.
‫תפסיק!
‫אולי הוא אפילו יתבייש.
‫מה אתה עושה?
‫אבל הדבר העיקרי הוא...
‫שאם אבא שלה לא יוכל לפרוש, ‫הכול יהיה כי אמבר...
‫תפסיק לדבר!
‫נראה שאני הולך הביתה מוקדם היום.
‫לא!
‫צפו לסגירה בשבוע הקרוב.
‫שיהיה יום טוב.
‫סליחה.
‫אז העסק שלך נסגר!
‫סגור
‫מה?
‫כבר?
‫שלום?
‫אוי, לא.
‫אבא, מה קרה?
‫יש מזל שאף אחד לא נפגע. ‫מבצע הנקודה האדומה נהרס.
‫הוא עשה את זה? ‫-מי?
‫איש המים שראיתי אותך רודפת אחריו.
‫כן, זה הוא.
‫הוא נכנס דרך צינור. אני לא יודעת למה.
‫למזלי, הצלחתי לסגור אותו. ‫אבל לא הצלחתי לתפוס אותו.
‫מים, תמיד מנסים לכבות אותנו.
‫הוא היה איש מים, אבא, לא סתם מים.
‫אותו דבר. ולמה מים בצינורות?
‫העירייה סגרה אותם לפני שנים. ‫לא אמורים להיות מים.
‫אבא!
‫ברני.
‫אנחנו נעבור את זה.
‫בדיוק כמו פעם.
‫פעם?
‫יש סיבה שעזבנו את ארץ האש.
‫אמבר, כל כך אהבנו לחיות שם.
‫כמעט לכולם הייתה להבה כחולה.
‫והיא חיברה בין כולנו.
‫למסורות שלנו. למשפחה שלנו.
‫החיים היו קשים.
‫אבל אביך החל לבנות לנו חיים.
‫השקענו בהם הכול.
‫אבל אז הגיעה סופה גדולה.
‫איבדנו הכול.
‫אביך הבין שעלינו לעזוב הכול.
‫את ביתנו. זו הייתה הדרך היחידה ‫לבנות חיים טובים יותר.
‫זו הייתה הפעם האחרונה שאביך ראה את משפחתו.
‫לכן באנו לכאן.
‫כדי לבנות את כל זה.
‫אשפא, שום דבר לא יקרה ‫לחנות או ללהבה שוב, אני מבטיחה.
‫ילדה טובה.
‫אש! אש!
‫אש! ‫-היי, היי!
‫סליחה.
‫את כזאת לוהטת.
‫סליחה?
‫לא, כלומר, את רותחת.
‫לא התכוונתי לזה ככה.
‫סיימת? ‫-כן, בבקשה.
‫אני מחכה לדבר עם הבוס שלך.
‫אז תעשה כמו נחל ותזרום למקום אחר.
‫האמת שגייל לא תהיה היום.
‫היא אוהדת שרופה של כדור-אוויר
‫והווינד-ברייקרס עלו לפלייאוף סוף סוף.
‫טוט טוט!
‫טוב. באתי רק
‫כי שכחתי פה את הכרטיסים למשחק אתמול.
‫כרטיסים? כלומר, ברבים?
‫איפה היא?
‫למעלה, ביציע האח"מים.
‫קדימה!
‫טוב. הגיע הזמן לבטל כרטיסים.
‫מיץ טוט טוט.
‫קנו מיץ טוט טוט.
‫מיץ טוט טוט. קנו מיץ טוט טוט!
‫הכול יהיה בסדר. מכאן.
‫סליחה. ‫-ג'ימי, מה קורה?
‫סליחה. סלח לי. ‫-וונדי.
‫סליחה. נערת אש עוברת.
‫תתחילו לנפוח!
‫היי, גייל, מה נשמע?
‫תסתכל על התוצאה. מה אתה חושב?
‫תעיפו את הכדור או שתעופו מהמשחק!
‫כן, אז גייל,
‫אני אמבר לומן. המשפחה שלי מנהלת חנות אש.
‫וייד רשם לנו כמה דוחות אתמול...
‫איזו מין החלטה זאת?
‫לומן? כן, חנות אש עם 30 דוחות.
‫שלושים?
‫בכל מקרה, חברתי, קיוויתי שנוכל לסדר משהו.
‫בחייך, שופט! העיניים שלך על העורף?
‫אוי, לא. ‫-כן, באסה.
‫כן. טוב, אז 30 הדוחות.
‫אכפת לך? יש פה משחק. כדור אש.
‫כדור אש?
‫האמת שאכפת לי.
‫מדובר פה בחיים שלי. לא סתם משחק.
‫סתם משחק? זה הפלייאוף.
‫אז סליחה אם לא בא לי לשמוע ‫סיפור סוחט דמעות
‫על הבעיות של איזו חנות קטנה!
‫החנות הקטנה הזו חשובה הרבה יותר
‫מחבורת עננים נפוחים עם שכר מוגזם ‫שמעיפים להם כדור.
‫נראה אותך
‫אומרת "עננים נפוחים" עוד פעם אחת.
‫עננים נפוחים.
‫אוי, לא!
‫לוץ!
‫אוי, לוץ. ‫הוא בתקופה לא טובה כי אימא שלו חולה.
‫זה ממש לא מגניב, הוא משתדל.
‫אוהבים אותך, לוץ!
‫לוץ!
‫אוהבים אותך, לוץ!
‫אוהבים אותך, לוץ! קדימה!
‫אוהבים אותך, לוץ! כולם!
‫אוהבים אותך, לוץ! אוהבים אותך, לוץ!
‫יש! ‫-כן! כל הכבוד, לוץ!
‫כן, לוץ!
‫זה היה מדהים, לוץ!
‫כן! כן! יש!
‫איזה קאמבק.
‫תראו מי מצא את חנות המזכרות.
‫אני חייבת להודות, זה היה די מגניב.
‫את מבינה למה אני נסערת,
‫אבל כעננה נפוחה שהייתה באה הנה עם אבא שלה,
‫הניצחונות האלה חשובים קצת יותר.
‫וככדור אש שאמורה לרשת את החנות מאבא שלה,
‫אני לא רוצה לאכזב אותו, ‫וניצחון יעזור גם לי.
‫אני רק צריכה למנוע ממים להיכנס.
‫מים? בעיר האש? ‫-כן.
‫סגרנו את המים לשם לפני שנים.
‫תשכחי מהדוחות,
‫אצטרך לפרק את החנות של אבא שלך ‫כדי להבין מה קורה.
‫את לא יכולה!
‫אבא שלי השקיע את כל חייו במקום הזה.
‫זה בטח קשור לדליפה המרתיחה הזו.
‫כן, אנחנו מנסים לאתר דליפה בעיר.
‫בגלל זה הייתי בתעלה ו...
‫רגע, אני יודע איפה נשאבתי לחנות של אמבר.
‫אמבר ואני נוכל לעקוב אחרי המים ‫מהחנות שלה כדי למצוא את מקור הדליפה.
‫תמשיך.
‫אקרא לצוות מהעירייה שיתקן את מה שנמצא.
‫כן. ואז לא יהיה צורך ‫לגעת בחנות של אבא שלי.
‫יש לכם מזל שאתם זוג חמוד.
‫אנחנו לא...
‫יש לכם עד יום שישי.
‫אם תמצאו את הדליפה ‫ותביאו צוות שיתקן אותה עד אז,
‫הדוחות ייסלחו.
‫אם לא, החנות של אבא שלך תיסגר.
‫לנפוח! לנפוח!
‫תודה!
‫תוריד את זה. ‫-אבל קניתי לך כובע.
‫טוב.
‫תשתדל שלא יראו אותך, בסדר? ‫יעשו מזה עניין שלם.
‫עכשיו מים למעלה?
‫הם בקירות.
‫אני לא מבין. ‫אני מתקן צינור אחד, וצינור אחר דולף.
‫מים!
‫איך זה הידרדר?
‫עכשיו כשהמים חזרו, ‫הלחץ גורם להם לחדור לכל הצינורות שלכם.
‫חייבים למצוא את המקור.
‫איך הגעת הנה בכלל?
‫הייתי בתעלות ובדקתי דליפות בדלתות,
‫ומצאתי מים שלא היו אמורים להיות שם.
‫חלודה עם נגיעה של שמן מנועים?
‫היה פרץ מים.
‫ונשאבתי למערכת סינון.
‫הצילו!
‫אבל אז שמעתי פיצוץ.
‫ככה הגעתי לבית שלך.
‫אוי, זיק! המזג שלי גרם לזה.
‫אז אנחנו מחפשים מים איפשהו בתעלה?
‫התעלות האלה מתפרסות לכל עבר.
‫לכן איתור הנזילה כל כך קשה.
‫הגג.
‫אני ממליצה לך להתרחק.
‫חי טיפותיי!
‫תיכנס.
‫טוב, שם נשאבתי.
‫עוד מים. תתקדמי לשם.
‫כן, כאן.
‫אין פה שום דבר מוזר.
‫סתם קצת גיזום.
‫אז מה את עושה בחנות? ‫אם לא אכפת לך שאני שואל.
‫אבא שלי פורש ואני אנהל במקומו.
‫יום אחד.
‫כשאהיה מוכנה.
‫בטח נחמד לדעת מה תעשי.
‫אחרי שאבי מת, התחלתי לחשוב, "מה הטעם?"
‫עכשיו אני קופץ מעבודה לעבודה.
‫יש מילה באשית.
‫טישוק.
‫זה אומר, "לאמץ את האור כשהוא דולק, ‫כי הוא לא יחזיק לנצח".
‫טי-שוק.
‫או משהו כזה.
‫את בסדר? ‫-כן.
‫בטוחה?
‫פשוט, הבניין הזה שם...
‫זו התחנה המרכזית גרדן.
‫כשהייתי ילדה, אבא שלי לקח אותי לשם ‫כי היה להם עץ ויוויסטריה.
‫תמיד רציתי לראות אחד כזה.
‫זה הפרח היחיד שיכול לשגשג בכל סביבה.
‫צפו בוויוויסטריה ‫פורח לכולם
‫כולל אש.
‫התרגשתי מאוד.
‫אבל הם אמרו שהאש שלנו מסוכנת מדי,
‫ולא נתנו לנו להיכנס.
‫תחזרו לארץ האש!
‫אבא שלי כעס כל כך...
‫תישרפו במקום אחר! ‫-לכו מפה!
‫... והיה נבוך כל כך.
‫הבניין הוצף כמה שנים אחר כך.
‫אז פספסתי את ההזדמנות היחידה שלי ‫לראות ויוויסטריה.
‫בטח פחדת מאוד.
‫כן.
‫איך אתה עושה את זה?
‫עושה מה? ‫-מקרב אליך אנשים?
‫גרמת לאצטדיון שלהם להתחבר אליך.
‫אני לא מצליחה להתחבר אפילו עם לקוח אחד.
‫המזג המטופש שלי תמיד מתעורר.
‫אני פשוט אומר את מה שאני מרגיש.
‫ואני לא חושב שמזג זה רע כל כך.
‫לפעמים, כשאני מתחמם,
‫נראה לי שזה אני ‫שמנסה להגיד לעצמי משהו שאני לא מוכן לשמוע.
‫זה מגוחך.
‫אולי.
‫היי, שם!
‫תורידי אותנו שם.
‫זה לא בסדר.
‫שמן מנועים.
‫כן, זה המקור.
‫למה אין מים?
‫כי הדלתות שבורות.
‫זה אמור לאגור עודפים מהתעלות הראשיות ו...
‫נוסי על נפשך!
‫הצילו!
‫תפוס את זה!
‫עיר האש.
‫תפוס!
‫אמבר, תזרקי עוד!
‫אז זה יחזיק?
‫כן. זה בהחלט אמור.
‫לפחות מספיק כדי שאקרא ‫לצוות עירייה שיתקן את זה לפני יום שישי.
‫מה?
‫יש לך קצת חול.
‫כאן? כאן?
‫הוא פה.
‫תודה.
‫טוב, תגיד לי כשתסיימו, אני מניחה.
‫אוודא שיגיע צוות מהעירייה עד יום שישי.
‫טוב. נתראה.
‫רגע.
‫יש סיכוי שאת פנויה מחר?
‫לבילוי עם איש מים?
‫עם איש מים? אבא שלי ירתיח אותך בחיים.
‫הוא לא חייב לדעת. ניפגש בעיר.
‫אני מבטיח שלא יהיה משהו מוזר.
‫אולי קצת גיזום?
‫סליחה, זה לא יקרה.
‫חייכת. ראיתי את זה.
‫מחר, אהיה בתיאטרון אלקלי. שעה שלוש!
‫כן, אז בגלל האור...
‫התקרה שלך שוב מטפטפת.
‫עוד דליפות?
‫אל תדאגו. כל הבעיה הזו הולכת להיפתר.
‫אני מרגישה את זה.
‫וכיוון שהכול בסדר, ‫אני גם הולכת לעשות משלוחים.
‫אני מריחה משהו על אמבר?
‫יו, אמבר.
‫קלוד.
‫הצמחתי עוד אחד.
‫מלכתי.
‫אופס, סליחה, חייבת לזוז.
‫אדווה ודעה קדומה
‫מי הבחור הזה?
‫איך עשית את זה?
‫אלה המינרלים. תראה.
‫אדיר.
‫וואו. קבלי את זה.
‫עוד אחד?
‫לא, לא, לא!
‫המים חזרו.
‫אמבר לומן.
‫משלוח לאמבר לומן.
‫פרחים בשביל אמבר?
‫סליחה. הם ממש יפים.
‫אלך לשים אותם במקום.
‫מה אתה עושה פה?
‫יש לי חדשות רעות. שקי החול לא החזיקו.
‫כן, זה ברור.
‫כן. ויש לי חדשות עוד יותר רעות.
‫שכחתי פרט קטנטן לגבי הפעם האחרונה ‫שבה ראיתי את צוות העירייה.
‫הפלת שלוש טונות של אבקת מלט.
‫חצי מהבחורים עוד לא התאוששו.
‫אפשר להגיד שהם הקשו את ליבם...
‫כי הם לא מוכנים לעזור.
‫וייד, הדדליין של גייל הוא מחר.
‫צריך עוד שקי חול.
‫אבל זה לא עבד קודם.
‫אני לא יכולה לא לעשות כלום.
‫אמבר, תיקנת נזילה?
‫שוב אתה. ‫-מי? אני?
‫אתה מי שהתחיל את כל זה.
‫לא, אבא. בחור אחר.
‫לא כל המים נראים אותו דבר.
‫אתה פקח עירוני?
‫לא. נכון?
‫נכון! אני לא פקח.
‫אתה כן מפקח.
‫למה אתה מחטט פה? זה בגלל דליפת המים?
‫לא. לא בגלל מים בשום צורה.
‫הוא מפקח מסוג אחר.
‫נכון?
‫כן. כן.
‫אני מפקח מזון.
‫באתי לפקח על המזון שלכם.
‫נראה לי שהוא משקר בברך נחושה.
‫במצח. ‫-שיהיה.
‫האוכל למעלה. בוא.
‫מפקח מזון?
‫נלחצתי.
‫אתה באמת מפקח מזון?
‫כמה שאתה יודע, כן.
‫אז תפקח על זה.
‫אבא.
‫כן, הכול נראה לי בסדר.
‫לא, לא. תפקח עם הפה שלך.
‫אתה רואה? הוא אוהב את זה.
‫תטעם אתה אלה. היישר מארץ האש.
‫אבא, הם חמים מדי.
‫אני בסדר. אני מת על אוכל חם.
‫היי! תיזהר על המים שלך.
‫אז, עברנו?
‫ציון מאה.
‫האמת שאחרי שהחום נרגע, זה טעים מאוד.
‫אם לא אכפת לך,
‫רואה? זה טעים מאוד אם מוסיפים קצת מים.
‫להוסיף לנו מים?
‫איפה מצלמה?
‫אתה לעולם לא תוסיף לנו מים! צא מפה!
‫אדוני, אתה צריך ללכת.
‫אבא, אל תדאג. אני מטפלת בזה.
‫תקשיב, תפגוש אותי בחוף ונכין עוד שקי חול.
‫חייבים להבין איך לתקן את הדלתות.
‫מים רוצה להוסיף לנו מים?
‫אז מעכשיו, אסור למים להיכנס לחנות.
‫הוא מוחרב.
‫מוחרם.
‫מוחרם!
‫אשפא, הכול בסדר.
‫הכול יהיה בסדר.
‫לא נראה לי שזה יעבוד.
‫זה לא יעבוד אם לא תחזיק את השק ישר.
‫אולי אבא שלך יבין.
‫אני רציני.
‫אני יודע שזה יכול להיות קשה.
‫אני ואבא שלי היינו כמו שמן ומים.
‫לא הייתה לי הזדמנות לתקן את זה.
‫אבל אתם שונים.
‫אולי הגיע הזמן לספר לו.
‫כן, בטח. לספר לו מה?
‫שגרמתי לסגירה שלנו והרסתי לו את החלום?
‫נראה לי שאני נכשלת.
‫אשפא שלי היה צריך לפרוש לפני שנים, ‫אבל הוא לא חושב שאני מוכנה.
‫אין לך מושג כמה קשה הם עבדו.
‫או מה הם היו צריכים לסבול.
‫המשפחה שהם השאירו מאחור.
‫איך אגמול להם על הקרבה גדולה כל כך?
‫הכול מרגיש כמו עול.
‫איך אני יכולה להגיד את זה?
‫אני בת גרועה.
‫היי, לא. את מאוד משתדלת.
‫אני גמורה.
‫לא. אני חושב שאת עוד יותר יפה.
‫אולי צדקת כשאמרת ‫שהמזג שלי הוא אני שמנסה להגיד לעצמי משהו.
‫תראי מה האש שלך עשתה לחול.
‫זו זכוכית.
‫זה נראה כמו פרח ויוויסטריה.
‫אני יודעת איך לאטום את הדלתות.
‫כן.
‫אתה בוכה?
‫כן.
‫פשוט מעולם לא קיבלתי אגרוף של יופי לפנים.
‫זה עבד!
‫אבקש מגייל לבוא אחרי העבודה.
‫אודיע לך ברגע שאשמע משהו.
‫זה יהיה מספיק טוב בשבילה?
‫בכנות, קשה לדעת. היא לא צפויה.
‫קחי. שמרתי את זה בשבילך.
‫זה מיוחד.
‫אשפא, אתה בסדר?
‫כן, כן. יש פשוט יותר מדי מה לתקן.
‫אני אטפל בזה.
‫אתה צריך לנוח, וזו פקודה.
‫כן, המפקדת.
‫אמבר, אני רואה בך שינוי.
‫שמחה יותר, רגועה יותר עם לקוחות,
‫ועם מפקח המזון הזה.
‫החנות בעדיפות ראשונה אצלך.
‫הוכחת שאני יכול לסמוך עלייך.
‫אני בר מזל שיש לי אותך.
‫אהבה?
‫אמבר, מצאת. הכול בסדר?
‫בבקשה תגיד שיש לך חדשות טובות מגייל.
‫אבא שלי מדאיג אותי מאוד.
‫זה חייב ללכת לטובתי.
‫עוד לא שמעתי ממנה, ‫אבל היא נשבעה שתתקשר הערב.
‫האמת שהמשפחה שלי קפצה לארוחת ערב.
‫בא לך לעלות ולחכות לשיחה ביחד?
‫המשפחה שלך?
‫טוב. אעלה לזמן קצר.
‫סליחה. אתה גר פה?
‫זה הבית של אימא שלי.
‫בחיי!
‫אני חושש שאת לא יכולה להיכנס. ‫דיירים ואורחים בלבד.
‫טוב. אני מבינה.
‫מפתיע כמה אתה טוב בעבודתך.
‫מפתיע כמה את מהירה לגילך.
‫אין לך מושג.
‫אמבר! אני כל כך מתרגשת לפגוש אותך סוף סוף.
‫נתחבק, ננפנף, או...?
‫אני לא רוצה לכבות אותך.
‫שלום זה בסדר.
‫בקושי. וייד לא הפסיק לדבר עלייך ‫מאז היום בו הכרתם.
‫הבחור מאוהב. ‫-אימא!
‫בחייך. אני אימא שלך. ‫אני יודעת כשמשהו מדליק אותך.
‫פשוט לא ידעתי שהיא כזאת לוהטת.
‫בואי הנה, תכירי את שאר המשפחה.
‫מותק, לא תאמין מה האחיינית שלך עשתה היום.
‫היא חייכה.
‫לא נכון!
‫כן.
‫היי, כולם. זאת אמבר.
‫היי!
‫זה אחי, אלן ואשתו, אדי.
‫היי.
‫ויש לנו שני ילדים ששוחים פה איפשהו.
‫מרקו! פולו!
‫מה?
‫היי, דוד וייד!
‫את מתה אם את נופלת למים?
‫מרקו! ‫-ילדים, מה?
‫אל תשנאי אותנו.
‫בכל מקרה, זה אחי הקטן, לייק.
‫וחברה שלו, גיבלי. ‫-מה ניש?
‫סטודנטים בביה"ס לאומנויות של אלמנט סיטי.
‫כמו אימא. שתי טיפות מים.
‫שטויות. אני רק אדריכלית.
‫האומן האמיתי הוא אחי, הרולד.
‫אני סתם מתנסה בצבעי מים.
‫או כמו שאנחנו קוראים להם, "צבעים".
‫אל תקשיבי לו. הוא צייר נפלא.
‫אחד הציורים שלו התקבל ‫לאוסף הקבוע של מוזיאון אלמנט סיטי.
‫וואו, ממש מגניב.
‫הכישרון היחיד שלי הוא לנקות את החנות.
‫אם מדברים על צניעות.
‫באמבר בוערת המון יצירתיות.
‫לא ראיתי דבר כזה.
‫אני חייב להגיד שאת מדברת כל כך טוב וברור.
‫כן, מדהים
‫מה שקורה כשמדברים באותה שפה כל החיים.
‫היי, אמבר,
‫ויידי סיפר לך פעם ‫שהוא מפחד עד מוות מספוגים?
‫לא.
‫עברתי טראומה.
‫אני עדיין לא יכולה להשתמש לידו בספוג.
‫הייתי תקוע שם שעות!
‫אלן! זה היה חדש.
‫טעות שלי. אני מעורבל לגמרי הערב.
‫אני יכולה לתקן את זה.
‫סליחה.
‫זה היה מדהים!
‫זו רק זכוכית מומסת.
‫"רק זכוכית מומסת"?
‫כל בניין בעיר החדשה ‫בנוי מ"רק זכוכית מומסת".
‫את חייבת לעשות משהו עם הכישרון הזה.
‫רואה, אמרתי לך שאת מיוחדת.
‫בועת מחשבה.
‫אולי אחרי ארוחת הערב נשחק במשחק הדמעות?
‫כן, כן, כן.
‫תן לי לנחש. אתם מנסים לבכות?
‫אנחנו מנסים לא לבכות.
‫יש לכם דקה. צאו!
‫נובמבר, 1979. היית...
‫לא הייתה לי הזדמנות להיפרד מסבתא!
‫בחיי, אתה טוב.
‫טוב. אמבר, וייד, תורכם.
‫כן, זה כמעט לא הוגן, ‫כי באמת שמעולם לא בכיתי.
‫אין לך סיכוי.
‫נשמע כמו אתגר.
‫מוכנים, צאו!
‫פרפר, מגבי שמשות,
‫חצי פרפר.
‫טוב.
‫אדם זקן על ערש דווי ‫נזכר בקיץ בו הוא התאהב.
‫היא לא הייתה בליגה שלו ‫והוא היה צעיר ומפוחד.
‫הוא נתן לה ללכת, במחשבה שהקיץ ודאי יחזור.
‫הוא מעולם לא חזר.
‫כמעט נגמר הזמן.
‫אמבר...
‫כשפגשתי אותך, חשבתי שאני טובע.
‫אבל האור הזה...
‫האור בתוכך גרם לי להרגיש כל כך חי.
‫וכל מה שאני רוצה לעשות עכשיו ‫זה להיות לידו.
‫לידך.
‫ביחד.
‫הלו? גייל, היי.
‫זכוכית? תיקנתם את זה עם זכוכית?
‫אל תהיו נסערים.
‫זכוכית מחוסמת. מוצקה כמו סלע, אהבתי.
‫ראה את הדוחות כמבוטלים.
‫הצלחנו? ‫-כן!
‫אדיר!
‫תודה, גברת ריפל.
‫זה היה...
‫זה היה ממש נפלא.
‫נכון.
‫והתכוונתי למה שאמרתי על הכישרון שלך.
‫יש לי חברה שמנהלת ‫את חברת ייצור הזכוכית הטובה בעולם.
‫בזמן הארוחה, התגנבתי והתקשרתי אליה,
‫וסיפרתי לה עלייך.
‫הם מחפשים מתמחה.
‫זו יכולה להיות הזדמנות מדהימה.
‫באמת?
‫זה רחוק מהעיר, אבל זו תהיה התחלה מדהימה.
‫יש לך עתיד מזהיר.
‫תראי מה זה, יש לי יצירה מקורית של אמבר.
‫חכי, אלווה אותך החוצה.
‫אני חושש שעדיין תצטרכי
‫לחכות פה, גברתי.
‫ואני חוששת...
‫שאני הולכת להקיא.
‫אמבר.
‫אמבר, חכי, מה קורה?
‫אני לא מאמינה שהיא הציעה לי עבודה.
‫אני יודע! זה יכול להיות מגניב.
‫כן, מגניב מאוד, וייד.
‫אוכל ללכת לייצר זכוכית בעיר רחוקה. ‫לעשות מה שבא לי.
‫אני לא מבין. ‫-אני חוזרת הביתה.
‫טוב, אז אני בא איתך.
‫איש מים?
‫תראי, אימא שלי רק ניסתה לעזור.
‫היא לא יודעת כמה את מתרגשת לנהל את החנות.
‫מה העניין? ‫-שום דבר!
‫כן? כי אנחנו נוסעים באיזה אלף...
‫אוטובוס!
‫אתה לא מכיר אותי, וייד. בסדר?
‫אז די להעמיד פנים שאתה מכיר.
‫מה העניין פה?
‫כלום.
‫הכול. אני לא יודעת. זה...
‫לא נראה לי שאני באמת רוצה ‫לנהל את החנות. טוב?
‫זה מה שהמזג שלי ניסה להגיד לי.
‫אני לכודה.
‫אתה יודע מה משוגע?
‫אפילו כשהייתי ילדה, ‫הייתי מתפללת ללהבה הכחולה
‫שאהיה מספיק טובה ‫להיכנס לנעליו של אבי יום אחד.
‫כי המקום הזה הוא החלום שלו.
‫אבל מעולם לא שאלתי...
‫מה אני רוצה לעשות.
‫נראה לי שזה בגלל שעמוק בפנים, ‫ידעתי שזה לא משנה.
‫כי הדרך היחידה ‫לגמול על הקרבה גדולה כל כך...
‫היא להקריב גם את חייך.
‫אמבר!
‫אל תזוזי!
‫אוי, גץ! אימא שלי.
‫אימא, זה בסדר. הוא רק ידיד.
‫שקט!
‫הרחתי אותך משם. את מסריחה.
‫על מה את מדברת?
‫את יודעת על מה אני מדברת.
‫את מריחה עליי אהבה?
‫אם אבא שלך יגלה...
‫לאש ולמים אסור להיות ביחד.
‫אוכיח לך. בואי איתי.
‫אתיז על ליבכם, לקרב את האהבה לפני השטח.
‫ואז עליכם להדליק אותם עם האש שלכם, ‫ואני אקרא את העשן.
‫רואה, אמבר? זה לא יכול להיות.
‫האמת...
‫מה אתה עושה?
‫סינדר?
‫מי למטה?
‫זה אבא שלי. אתה חייב ללכת.
‫רגע, אנחנו מתאימים?
‫מה קורה פה? התעוררתי ואף אחד למעלה.
‫זו רק אני.
‫וידאתי שהמנעולים נעולים.
‫ואימא ירדה ו...
‫כן, והתחלנו להסתכל על הדלת הזו.
‫לא מדברים עליה מספיק.
‫תתאפסי!
‫טוב, אם את כבר ערה,
‫התכוונתי לספר לך מחר, ‫אבל אני לא נרדם מרוב התרגשות.
‫עוד יומיים, אני פורש!
‫ברני!
‫יומיים?
‫כן. נעשה מסיבה גדולה.
‫פתיחה חגיגית מחדש.
‫ככה אוכל לספר לכל עולם שהבת שלי לנהל!
‫ויש לי מתנה בשבילך.
‫יש לי את זה כבר תקופה, ‫אבל אחרי השיחה שלנו,
‫אני יודע שעכשיו זה הזמן.
‫לפני שאתן לך אותה,
‫אני צריך שתביני מה המשמעות שלה עבורי.
‫כשעזבתי את ארץ האש,
‫נתתי לאבי את הבא-קסו.
‫ההשתחוות הגדולה.
‫זו הפגנת הכבוד הגבוהה ביותר.
‫אבל אבי...
‫לא השיב השתחוות.
‫לא נתן לי את ברכתו.
‫הוא אמר שאם נעזוב את ארץ האש,
‫נאבד את מי שאנחנו.
‫הם מעולם לא ראו את כל זה.
‫הם לא ראו שמעולם לא שכחתי שאנחנו אש.
‫זה עול שאני עדיין נושא.
‫אמבר, חשוב לי שתדעי
‫שיש לך את ברכתי בכל יום שתבואי הנה.
‫אז הכנתי לך את זה.
‫האח של אמבר
‫וואו, אשפא.
‫הוא יהיה גדול, בוהק.
‫כולם יראו את זה.
‫"האח של אמבר".
‫נחשוף אותו בפתיחה מחודשת.
‫בוא, ברני. אתה צריך לנוח.
‫אמבר, אז מה אימא שלך אמרה על הקריאה שלנו?
‫כלום.
‫תראה, יש לי מתנה בשבילך.
‫ובאת עד לפה כדי לתת לי אותה?
‫רגע, למה את נותנת לי מתנות?
‫אוי, לא.
‫לא, לא, לא.
‫רגע, יש לי משהו להראות לך.
‫תני לי שתי שניות.
‫ותצטרכי זוג מגפיים.
‫סגור
‫וייד, מה אנחנו עושים פה?
‫חכי.
‫למה יש כאלה בכלל?
‫מי יודע.
‫היי, זה כדור האש האהוב עליי.
‫היי, גייל. מה קורה?
‫אני יודע שאת חושבת שאת צריכה להיפרד,
‫אבל המנהרה המוצפת הזו מגיעה לטרמינל הראשי.
‫אוקיי.
‫את עדיין רוצה לראות ויוויסטריה?
‫גייל?
‫רגע, אני אמורה להיכנס לשם?
‫האוויר אמור להחזיק...
‫לפחות 20 דקות.
‫הם אמרו שאסור לך להיכנס לשם.
‫למה שמישהו יגיד לך ‫מה את יכולה לעשות בחיים?
‫ויוויסטריה.
‫אאוץ'. ‫-היי, נגמר לך האוויר.
‫כמעט הגענו. תנסי לנשום לאט ובזהירות.
‫סליחה. לא הייתי צריך...
‫אתה רציני?
‫זה היה מדהים! סוף סוף ראיתי ויוויסטריה!
‫זה היה מעורר השראה.
‫את היית מעוררת השראה.
‫לא. וייד, אסור לנו לגעת.
‫אולי מותר לנו.
‫לא.
‫אי אפשר להוכיח את זה?
‫להוכיח מה?
‫בואי נראה מה יקרה.
‫ואם זה אסון, אז נדע שזה לעולם לא יעבוד.
‫אבל זה באמת עלול להיות אסון.
‫אני עלולה לאדות אותך. ‫אתה עלול לכבות אותי, ואז...
‫בואי נתחיל בקטן.
‫אני כזה בר מזל.
‫אני בר מזל שיש לי אותך.
‫אני צריכה ללכת.
‫רגע, מה?
‫לאן את הולכת?
‫חזרה לחיי בחנות. שם מקומי.
‫ממחר אנהל אותה.
‫וואו, רק רגע.
‫את לא רוצה את זה. אמרת בעצמך.
‫לא משנה מה אני רוצה.
‫בטח שכן.
‫תקשיבי. תקשיבי.
‫יש לך הזדמנות לעשות משהו שאת רוצה בחייך.
‫"רוצה"?
‫אולי זה עובד במשפחה העשירה שלך, ‫ש"הולכת עם הלב",
‫אבל לעשות מה שאתה רוצה זו מותרות,
‫וזה לא לאנשים כמוני.
‫למה לא? פשוט תגידי לאבא שלך איך את מרגישה.
‫זה חשוב מדי. אולי הוא יסכים.
‫כן.
‫מוזר.
‫וכל הזמן הזה חשבתי שאת כל כך חזקה,
‫אבל מתברר שאת סתם מפחדת.
‫שלא תעז לשפוט אותי.
‫אתה לא יודע איך זה
‫כשיש הורים שוויתרו על הכול בשבילך.
‫אני אש, וייד.
‫אני לא יכולה להיות יותר מזה.
‫כזו אני וכזו המשפחה שלי.
‫זו דרך החיים שלנו.
‫אני לא יכולה לזרוק את כל זה לפח רק בשבילך!
‫אני לא מבין.
‫וזו בפני עצמה סיבה שזה לעולם לא יעבוד.
‫זה נגמר, וייד.
‫פתיחה מחודשת
‫כולם, ברוכים הבאים.
‫טוב לראות את פניכם.
‫היה לי הכבוד לשרת אתכם,
‫אבל הגיע הזמן להמשיך הלאה.
‫בואי.
‫בתי.
‫את הגחלת של הלהבה המשפחתית שלנו.
‫לכן אני גאה כל כך ‫שתיקחי על עצמך את מפעל חיי.
‫טריק לא רע, מה?
‫זו עששית שהבאתי מארץ אבותינו.
‫היום, אני מעביר אותה אלייך.
‫חשבתי על עוד סיבות.
‫וייד?
‫אוי ואבוי.
‫מה אתה עושה פה?
‫אמרת שזה שאני לא מבין ‫זו הסיבה שזה לא יעבוד.
‫אבל חשבתי על עוד סיבות. הרבה סיבות.
‫נגיד, סיבה ראשונה, את אש ואני מים.
‫כלומר, בחייך, זה משוגע.
‫נכון?
‫מי זה? ‫-אין לי מושג.
‫סיבה שנייה, התפרצתי למסיבה שלך.
‫איזה מין מניאק אני?
‫די גדול. ‫-נכון?
‫סיבה שלישית, ‫אני לא יכול לאכול את המאכלים הטעימים שלכם.
‫מאוד לא נעים.
‫רגע, אני מכיר אותו. הוא פקח המזון.
‫אה, נכון. סיבה רביעית, ‫אני מוחרם מהחנות של אבא שלך.
‫יש מיליון סיבות שבגללן זה לא יכול לעבוד.
‫מיליון "לא".
‫אבל יש גם "כן" אחד.
‫נגענו זה בזו.
‫וכשעשינו את זה, קרה לנו משהו,
‫משהו בלתי אפשרי.
‫שינינו זה לזו את הכימיה.
‫מספיק!
‫איזה מין פיקוח מזון זה?
‫פיקוח מזון של הלב, אדוני.
‫מי אתה?
‫סתם בחור שפרץ לחיים של בתך ‫במרתף ישן ומוצף.
‫אז אתה כן זה שהרס את הצינורות?
‫מה? לא אני. זו הייתה...
‫את?
‫את הרסת את הצינור?
‫אני... ‫-אמבר.
‫שקט! ‫-לא!
‫קחי את ההזדמנות.
‫תראי לאבא שלך מי את באמת.
‫תראי, היו לי חרטות כשאבי מת.
‫אבל בזכותך, ‫למדתי לאמץ את האור כל עוד הוא דולק.
‫טישוק.
‫אין לך נצח להגיד את מה שאתה צריך להגיד.
‫אני אוהב אותך, אמבר לומן.
‫ואני די בטוח שגם את אוהבת אותי.
‫לא, וייד, אני לא.
‫זה לא נכון! עשיתי להם קריאה.
‫ברני, זו אהבה. זו אהבת אמת.
‫לא, אימא, את טועה.
‫וייד, לך מפה.
‫אבל, אמבר...
‫אני לא אוהבת אותך!
‫לך מפה!
‫את יוצאת עם מים?
‫אשפא, אני...
‫את גרמת דליפה בחנות?
‫סמכתי עלייך.
‫את לא תנהלי את החנות.
‫אני לא פורש.
‫למה אני לא יכולה להיות ילדה טובה?
‫עיר האש.
‫כרטיס בכיוון אחד לכל מקום חוץ מפה.
‫לך. תטייל בעולם.
‫רפא את הלב השבור שלך.
‫"טיפ-טיפ, ילדי הקטן.
‫"טיפ, טיפ, טיפ, הנה ילדי הקטן"
‫ציירתי לך ציור.
‫הוא של אדם בודד
‫ומוצף עצבות.
‫אמבר.
‫אימא, אבא!
‫מים בדרך!
‫זהירות!
‫מאחוריכם!
‫תטפסו! תטפסו!
‫שיטפון בזק! מהר!
‫אימא, מים!
‫תעלו לגובה!
‫ברני!
‫הלהבה!
‫תעזבי אותי!
‫אמבר, לא!
‫וייד? ‫-חור המנעול.
‫קיוויתי שהכניסה שלי תהיה הרואית יותר.
‫חזרת, אחרי כל מה שאמרתי.
‫את רצינית? ולפספס את כל זה?
‫תחזיק את הדלת.
‫לא! לא.
‫לא, לא, לא.
‫אמבר, אנחנו חייבים לצאת מפה!
‫חייבים לצאת מפה עכשיו!
‫אני לא יכולה לעזוב!
‫סליחה שאני אומר את זה, ‫אבל החנות אבודה. הלהבה אבודה.
‫לא! אלה כל החיים של אבא שלי. ‫אני לא הולכת לשום מקום!
‫זרוק לי את העששית!
‫לא.
‫לא, לא, לא.
‫אוי, וייד.
‫תודה, תודה.
‫חם פה מדי.
‫תטפס!
‫תחזור אחורה!
‫אני חייבת לפתוח את זה. ‫-לא!
‫המים ייכנסו ויחסלו אותך.
‫אבל אתה מתאדה. אני לא יודעת מה לעשות.
‫זה בסדר.
‫לא, זה לא בסדר!
‫אמבר,
‫אין לי חרטות.
‫נתת לי משהו שאנשים מחפשים כל חייהם.
‫אבל אני לא יכולה להתקיים בעולם בלעדיך.
‫סליחה שלא אמרתי את זה קודם.
‫אני אוהבת אותך, וייד.
‫אני כל כך אוהב כשהאור שלך עושה את זה.
‫הם באח!
‫וייד איננו.
‫אוי, בת שלי.
‫הוא הציל אותי.
‫אבא...
‫הכול באשמתי.
‫החנות...
‫וייד.
‫אני צריכה לומר לך את האמת.
‫אני לא רוצה לנהל את החנות.
‫אני יודעת שזה היה החלום שלך, ‫אבל זה לא החלום שלי.
‫אני מצטערת.
‫אני ילדה גרועה.
‫אמבר...
‫החנות מעולם לא הייתה החלום.
‫את היית החלום.
‫תמיד היית החלום.
‫אהבתי אותו, אבא.
‫פרפר.
‫פרפר. מגבי שמשות. חצי פרפר.
‫אדם זקן על ערש דווי ‫נזכר בקיץ בו הוא התאהב.
‫היא לא הייתה בליגה שלו,
‫והוא היה צעיר ומפוחד.
‫הוא נתן לה ללכת, במחשבה שהקיץ ודאי יחזור.
‫הוא מעולם לא חזר.
‫אתם שידוך מושלם! עשר מעשר!
‫אני לא מבין. מה קורה פה?
‫פשוט תגיד משהו ‫שיגרום לאיש המים לבכות, טוב?
‫אתה כבר לא מוחרב.
‫מוחרם.
‫אני רוצה לחקור איתך את העולם, וייד ריפל.
‫אני רוצה שתהיה חלק מחיי,
‫לנצח!
‫צריך לנקות את הארובה שלכם.
‫ידעתי! האף שלי תמיד יודע.
‫חודשים לאחר מכן...
‫אם היית פרי יער, היית חמודיות.
‫מלכתי.
‫אני לא מאמינה ‫שהתכוונתי לסגור את המקום הזה.
‫סליחה.
‫פרן, אתה אוהד של הווינד-ברייקרס?
‫טוט טוט.
‫אתה יודע מה אני הכי אוהבת ‫בניהול החנות הזו?
‫שלא צריך לאכול את הפחמגוזים של ברני?
‫סליחה, לא שמעתי אתכם מבעד לפרישה שלי.
‫היי!
‫היי, וייד. ‫-היי, וייד! יו, יו!
‫אמבר, הגיע הזמן.
‫אתם יודעים, ‫אני לא טיפוס של פרידות מלאות בכי.
‫וייד.
‫שקרן גדול שכמוך.
‫"טיפ, טיפ, טיפ
‫"הנה ילדי הקטן"
‫את בטוחה בקשר אליו?
‫אני בטוחה.
‫אבא...
‫סליחה שההתמחות רחוקה כל כך.
‫זו חברת עיצוב הזכוכית הכי טובה בעולם,
‫אבל אולי היא לא תהפוך לעבודה אמיתית.
‫אחזור עוד כמה חודשים,
‫ואולי בסוף היא לא תהיה...
‫לכי, תתחילי חיים חדשים.
‫אימא שלך ואני נהיה פה.
‫ועכשיו יהיה לנו יותר זמן למזמוזים.
‫תרגום כתוביות: עומר גפן ‫NDG Studios