- = www.OpenSubtitles.org =-
‫גם את תצופי!‬
‫- ספטמבר 1989 -‬
‫ראיתי אותנו.‬
‫כולנו היינו שם.‬
‫במאגר המים.‬
‫אבל היינו מבוגרים יותר.‬
‫בגיל של ההורים שלנו.‬
‫גם כמבוגר אני נאה?‬
‫אתה משתפר עם הגיל.‬
‫מה זה אומר, לעזאזל?‬
‫מה איתי?‬
‫כמו עכשיו... ‬
‫אבל גבוה יותר.‬
‫תישבעו.‬
‫תישבעו שאם זה לא מת... ‬
‫אם זה יחזור אי-פעם... ‬
‫גם אנחנו נחזור.‬
‫זיכרון... ‬
‫הוא דבר מצחיק.‬
‫- דרי -‬
‫אנשים רוצים להאמין שהם מה שהם בוחרים לזכור.‬
‫הדברים הטובים.‬
‫הרגעים.‬
‫המקומות.‬
‫האנשים שכולנו נאחזים בהם.‬
‫אבל לפעמים... ‬
‫- נעדרת -‬
‫לפעמים... ‬
‫אנחנו מה שהיינו רוצים לשכוח.‬
‫- כעבור 27 שנה -‬
‫- בית הכיף -‬
‫בסדר, ילדים.‬
‫היכון!‬
‫צא!‬
‫מי זה יהיה? הראשון שיפוצץ את הבלון שלו, ינצח!‬
‫לכו תדעו מי ינצח! המשחק לוהט.‬
‫קדימה. קדימה.‬
‫זה צמוד.‬
‫מי יגיע למי שמוביל?‬
‫מי יהיה המנצח הגדול הלילה?‬
‫כן!‬
‫מנצח, מנצח, אני שמח.‬
‫תודה. - וואו.‬
‫הראית להם מה זה, נכון? - נכון.‬
‫כן.‬
‫היי, ילדה, רוצה?‬
‫תודה שנתת לי לנצח.‬
‫כן.‬
‫מה קיבלת, ויקי? - כזה ג'נטלמן.‬
‫תראי את זה!‬
‫הנה פרס התנחומים שלך.‬
‫- אני אוהב את דרי -‬
‫תראה את זה.‬
‫מעולם לא חיבבתי בונים... ‬
‫אבל תראה את הכובע הזה. כלומר... ‬
‫תודה.‬
‫אז אנחנו צריכים לדבר על לוגיסטיקה.‬
‫כמה רומנטי.‬
‫רומנטי?‬
‫מה כזה פאקינג רומנטי?‬
‫היי.‬
‫אימא שלכם לא לימדה אתכם לענות כששואלים אתכם שאלה מזוינת?‬
‫בוא, אדריאן.‬
‫יש לך בעיה, הומו?‬
‫לי אין, אבל מג ריאן התקשרה.‬
‫תחזיר לה את הפאה.‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫בוא. בוא, אדריאן.‬
‫דברים כאלה הם הסיבה שאני חייב לעזוב את העיירה הדפוקה הזאת.‬
‫מוחות קטנים.‬
‫יש להם זרגים קטנים. - אני רציני.‬
‫אנחנו שייכים למקום אחר.‬
‫היי, תראה, אם בסוף תשנא את ניו יורק, תמיד נוכל לחזור הנה.‬
‫אני פשוט רוצה להיות איתך.‬
‫לא אכפת לי. ניו יורק, דרי, שיהיה.‬
‫אתה חייב לומר את זה.‬
‫אני לא חייב לומר כלום.‬
‫תוריד את הכובע המזוין הזה.‬
‫אלוהים. - בוא, נלך.‬
‫שאנשים לא יחשבו... ‬
‫שמרשים למתרוממים כמוכם להיכנס לעיירה.‬
‫כן, הוא נולד פה, מטומטם.‬
‫בסדר, נלך. - לא. אתה יודע מה?‬
‫אוריד למענך את הכובע.‬
‫אבל למה לסיים בזה?‬
‫יש עוד משהו שאתה רוצה שאוריד למענך הערב?‬
‫בקשות מיוחדות, גבירותיי?‬
‫יא מזדיין!‬
‫עזוב אותו!‬
‫מה זה?‬
‫תפסיק. - לא נראה לי שתזדקק לזה.‬
‫תניח לו! - תכה אותו.‬
‫יש לו אסתמה, חתיכת מזדיין!‬
‫קדימה!‬
‫תזיין לו את הצורה!‬
‫קדימה, תבעט בו!‬
‫קדימה, תכניס לו בעיטות. - אדריאן!‬
‫אני עדיין שונא את השיער המזוין שלך.‬
‫אדריאן!‬
‫עוף ממנו!‬
‫תראה מה עשית לפרצוף המזוין שלו!‬
‫היי! תעזור לי להרים אותו.‬
‫אדריאן.‬
‫תעזור לי להרים את המזוין הזה עכשיו.‬
‫תן לי את הכובע, כריס.‬
‫הוא שלי! - אמרתי שתיתן לי את הכובע המזוין!‬
‫אדריאן!‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫ברוך הבא אל דרי, בן זונה.‬
‫לא! אדריאן!‬
‫לא!‬
‫בוא נעוף מפה.‬
‫בואו! - לא!‬
‫אדריאן!‬
‫הצילו!‬
‫מישהו!‬
‫שמישהו פאקינג יעזור לי!‬
‫אדריאן.‬
‫לא!‬
‫אדריאן!‬
‫כולנו צפים כאן למטה!‬
‫העניין הוא... ‬
‫שלפעמים מה שהיינו רוצים לשכוח... ‬
‫מה שניסינו להותיר בעבר... ‬
‫מסרב להישאר שם.‬
‫ניידות, נא להגיב.‬
‫אני מקבלת דיווחים על גופה מפורקת.‬
‫אמרי שנית. אמרת, "מפורקת"?‬
‫חיובי.‬
‫הזירה ליד הכניסה הדרומית לשטחי הפסטיבל.‬
‫קיבלתי. בדרך.‬
‫יש הנחיות בנוגע לתנועה? - חיובי.‬
‫המפקד אמר למנוע את התנועה אל גשר רחוב דרי.‬
‫לפעמים זה חוזר לקחת אותך.‬
‫- אני אוהב את דרי -‬
‫- בואו הביתה -‬
‫- זה חלק 2 -‬
‫- החדר בעליית הגג -‬
‫- פנים עליית הגג -‬
‫מר דנברו? זקוקים לך בסט.‬
‫הכול בסדר?‬
‫נלך מכאן.‬
‫- האחים וורנר -‬
‫אצליח. אצליח. - לא!‬
‫היי! להתרחק מהדלת!‬
‫בחייך. לא צפית ב"אינדיאנה ג'ונס"?‬
‫תיזהר.‬
‫היי. אתה חבר צוות?‬
‫אני התסריטאי.‬
‫הבעל שלך פה.‬
‫היי! העמודים אצלך?‬
‫כולם, להתרחק מהמנוף.‬
‫ידידי, סרט זקוק לסוף.‬
‫אתה יודע את זה, נכון? - כן.‬
‫אמרת שאתה זקוק ליום נוסף כדי לסיים את העמודים... ‬
‫ואז נצלם. הלילה.‬
‫זה בעוד 17 שעות... ‬
‫כולם, להירגע, טוב?‬
‫אני רגוע.‬
‫אני רוצה שתהיה מרוצה מהסרט.‬
‫אתה מבין? אני בצד שלך.‬
‫זה נהדר. כי בספר שלי, הסוף... ‬
‫נוראי.‬
‫עם כל הכבוד, אנשים מתו על הספר שלך. מתו.‬
‫הם שנאו את הסוף.‬
‫אמרת שאהבת את הסוף.‬
‫זה היה שקר.‬
‫חייבים להשתפר, בסדר? - כן.‬
‫אודרה, ההערות שלי אצלך. את מוכנה...?‬
‫תודה רבה. תחזיר אותי לאחת, בבקשה.‬
‫ביי.‬
‫ההערות שלו אצלך?‬
‫הוא לא טועה.‬
‫גם את שונאת את הסיומות שלי?‬
‫לא את כולן.‬
‫אבל זה... ‬
‫בסדר. - פשוט... ‬
‫מה? אתה רוצה שאמשיך לשקר לך... ‬
‫רק כי אני אשתך? - את אשתי?‬
‫לא. לא. אבל את יודעת מה?‬
‫שמונה שנים את סתם מתחנפת אליי?‬
‫כנראה חשבתי שאת אדם אחר.‬
‫לא התחנפתי סתם.‬
‫כולם רוצים סוף טוב. כולם רוצים סגירת מעגל.‬
‫אבל זה לא ככה בחיים.‬
‫אני חושבת שמה שפיטר והאולפן רוצים... ‬
‫האולפן? מתי נהפכת לעובדת החברה?‬
‫אלוהים, את אמנית.‬
‫בחייך. מה רע בלעשות את זה כפי שכתוב? כפי שרציתי.‬
‫מה רע בלהיות האישה שאני רוצה שתהיי?‬
‫לך תזדיין, ביל.‬
‫על הנייר. התפקיד, כלומר. לא את.‬
‫הלו?‬
‫ביל דנברו? מדבר מייק.‬
‫איזה מייק?‬
‫מייק הנלון.‬
‫מדרי.‬
‫אתה צריך לחזור הביתה.‬
‫אדי, אני כל הזמן אומרת לך לא להפחיד אותי ככה.‬
‫ואתה לא מקשיב לי. - בסדר. מיירה, בבקשה. לא עכשיו.‬
‫אסור לך להיות שם בחוץ.‬
‫אדי, לא בטוח לנהוג כשהרחובות חלקלקים ככה.‬
‫מתוקה, הגשם פסק לפני שלוש שעות.‬
‫טוב? יהיה בסדר.‬
‫היי, שמוק! מבין מה זה תנועה זורמת?‬
‫מה אם תטוס במטוס-ים?‬
‫לא אטוס במטוס-ים.‬
‫תפקידי להעריך סיכונים.‬
‫אז בבקשה, תבטחי בי כשאני אומר... ‬
‫שסטטיסטית, יש סיכוי גבוה יותר שאקלע לתאונה... ‬
‫כי אני מדבר איתך בטלפון!‬
‫בסדר? אני חייב לסיים. נדבר בקרוב. ביי.‬
‫אדוארד קספברק מדבר.‬
‫לא אמרת, "בסדר, ביי, אני אוהב אותך", כמו תמיד.‬
‫תקשיבי לי. אני לא יכול! אני אאחר ל... ‬
‫- שיחה ממתינה דרי, מיין -‬
‫פגישה הזאת.‬
‫תגיד, "אני אוהב אותך", אדי.‬
‫בסדר, אני אוהב אותך, אימא'לה.‬
‫מה?‬
‫מיירה.‬
‫ביי.‬
‫הלו? מי זה?‬
‫זה אני. מייק.‬
‫איזה מייק?‬
‫אדי! אתה בסדר?‬
‫כן, בסדר גמור.‬
‫גבר, מה הקטע? היית בסדר לפני איזה חמש שניות.‬
‫מי זה היה? מי התקשר?‬
‫ריץ'? ריץ'? דבר אליי.‬
‫אתה מופיע בעוד שתי דקות. אתה בסדר?‬
‫כי אתה נראה לא בסדר.‬
‫בסדר. - אתה בסדר? טוב.‬
‫ואנחנו הולכים. אנחנו הולכים.‬
‫שישים שניות.‬
‫אפילו מהר יותר. בסדר. אולי תביא לו מים?‬
‫בורבון. - בורבון. בטח.‬
‫וסוכריית מנטה.‬
‫ההצגה מתחילה.‬
‫לא נראה לי שאני מסוגל.‬
‫זה מה שאתה עושה. אתה קוטל. קטלני. - זה היה מהיר.‬
‫בסדר. אפשר להתחיל, ו... ‬
‫היי! לאן הולכים?‬
‫מפה. כל הכבוד.‬
‫בסדר.‬
‫היי. איך אני נראה?‬
‫הידיים שלך רועדות, ריץ'.‬
‫שיט.‬
‫גבירותיי ורבותיי, קבלו בבקשה את ריצ'י טוזייר!‬
‫בסדר. מה שלומנו הערב?‬
‫אז החברה שלי תפסה אותי מאונן מול עמוד הפייסבוק של החברה שלה.‬
‫אז עכשיו אני במאוננים אנונימיים.‬
‫ונעמדתי בפגישה הראשונה ואמרתי, "שמי ריצ'י פה-מלוכלך".‬
‫פה-מלוכלך. - שתוק, ריצ'י.‬
‫סוטה מזוין. - שתוק, ריצ'י.‬
‫נקבה!‬
‫פה-מלוכלך.‬
‫שכחתי את הבדיחה.‬
‫אתה על הפנים!‬
‫- הנסקום ושות' -‬
‫תודה, גבירותיי ורבותיי, שאפשרתם לנו להציג את הפרזנטציה.‬
‫זה יכלול יותר מ-90 דונמים... ‬
‫של חללים למסחר ולמגורים.‬
‫מגדלי משרדים מודרניים.‬
‫מה שאני באמת רוצה זה להבין איך ניצור אפילו עוד אפשרויות קמעוניות.‬
‫אם נציב פה קירות ובכל המקום כאן... ‬
‫תיפטר מהם.‬
‫עם כל הכבוד, מר הנסקום... ‬
‫בן, בבקשה. ועם כל הכבוד לך... ‬
‫אני נעשה קלאוסטרופובי רק מלהסתכל בדגם הזה. אתה לא?‬
‫תראה. אם תוסיף עוד קירות, ירגישו שם כמו בכלא.‬
‫ומה אנשים רוצים לעשות בכלא?‬
‫לברוח ממנו. נכון?‬
‫זה אמור להיות מקום שמקרב בין אנשים.‬
‫שטח למפגש.‬
‫- רלי -‬
‫מועדון.‬
‫ואם, בזמן שהאנשים שם... ‬
‫- מיין -‬
‫תסלחו לי לרגע.‬
‫הלו? - בן?‬
‫זה מייק הנלון. מדרי.‬
‫שפשוט אזמין את זה?‬
‫בטוח שתוכל לקחת חופש?‬
‫קיץ עכשיו, למה לא?‬
‫בסדר, אנחנו בדרך לבואנוס איירס.‬
‫- מיין -‬
‫מדבר סטאנלי אוריס.‬
‫זה מייק.‬
‫סליחה?‬
‫מייק הנלון.‬
‫מדרי.‬
‫מייק.‬
‫אלוהים, סליחה. כן, היי.‬
‫אני לא יודע למה אני לא... ‬
‫כמה זמן עבר?‬
‫הרבה.‬
‫עשרים ושבע שנים.‬
‫זה חזר, נכון?‬
‫לכן אתה מתקשר אליי?‬
‫זה מתחיל מחדש, סטאן.‬
‫קורים דברים רעים.‬
‫התקשרת לאחרים? כלומר, מה אם הם לא יבואו?‬
‫הבטחנו, אתה זוכר?‬
‫מתי תוכל להגיע הנה?‬
‫כן, אצטרך לעשות כמה דברים... ‬
‫מחר.‬
‫אין לנו הרבה זמן.‬
‫אסמס לך כל מה שאתה צריך.‬
‫נתראה בקרוב, סטאן הגבר.‬
‫אתה נשבע?‬
‫אני נשבע, ביל.‬
‫- דרי, מיין -‬
‫הבטחת, בברלי.‬
‫אני מצטערת כל כך, מייק.‬
‫אני אפילו לא ממש זוכרת.‬
‫לא תהית למה את לא מסוגלת לזכור דברים שמרבית האנשים אמורים... ‬
‫למשל, מאיפה באו, מי הם... ‬
‫למה יש לך הצלקת ההיא על היד?‬
‫אף אחד אחר גם לא זכר.‬
‫אדי, בן, סטאן, ריצ'י... ‬
‫ביל.‬
‫את חייבת לחזור.‬
‫כולכם חייבים.‬
‫מתי?‬
‫את בסדר? מה קורה?‬
‫אמצע הלילה. את אורזת?‬
‫לא רציתי להעיר אותך, מותק.‬
‫אני יודעת שהשבוע הזה היה ממש מתיש.‬
‫בדיוק קיבלתי שיחת טלפון מחבר ותיק מדרי.‬
‫אני חייבת לחזור לשם.‬
‫ממש קשה להסביר למה.‬
‫זה בסדר.‬
‫את לא צריכה להסביר את עצמך. תירגעי.‬
‫אני בוטח בך.‬
‫תודה.‬
‫אני פשוט לא מבין למה את משקרת לי.‬
‫שמעתי אותך.‬
‫אמרת את השם מייק.‬
‫כן, החבר שלי.‬
‫תבין, בזמנו היינו חבורה... ‬
‫והבטחנו זה לזה משהו בילדות.‬
‫את יודעת שבמערכת יחסים, אמון זה הכול.‬
‫את יודעת שמבחינתי זה הכול, נכון?‬
‫אני יודעת. זה לא... ‬
‫מה? כמו בפעם הקודמת?‬
‫מעולם לא בגדתי בך.‬
‫את שקרנית ממש גרועה, בב.‬
‫את לא הולכת לשום מקום, בסדר?‬
‫אני רוצה שאת תישארי פה... ‬
‫ואת תראי לי מה תעשי עם מייק.‬
‫בסדר?‬
‫אתה מכאיב לי, מתוק.‬
‫אף אחד לא יאהב אותך כמוני. את יודעת את זה, נכון?‬
‫אני מצטערת.‬
‫אל תקשי כאן עוד יותר! - לא.‬
‫בלעדיי את כלום! את יודעת את זה, נכון?‬
‫תגידי לי שאני טועה!‬
‫- באוורס -‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫בחורים.‬
‫לשמוק הקטן יש ביצים, חייבים להודות.‬
‫רחוק מספיק, באוורס!‬
‫עדיין לא סיימתי.‬
‫לא סיימתי. ממש לא סיימתי.‬
‫על הברכיים. - אני לא יכול. לא!‬
‫אני חייב להרוג את כולם! זין!‬
‫להרוג את כולם! תפסיקו!‬
‫תאזקו את ערמת החרא העלובה הזאת! - לך תזדיין!‬
‫לך תזדיין!‬
‫הנרי באוורס, אתה עצור באשמת רצח אוסקר באוורס.‬
‫אתה מבין, חתיכת חרא?‬
‫יש לך זכות להיוועץ בעורך דין.‬
‫יש לך זכות לשמור על שתיקה. כל אשר תאמר יירשם ועלול לשמש כראיה נגדך.‬
‫באוורס!‬
‫באוורס, פאקינג תירגע!‬
‫מישהו צריך תוספת קלוזפין היום, נכון?‬
‫תישאר בחדר המזוין שלך.‬
‫הוקסטטר.‬
‫הסכין שלי.‬
‫- ג'ייד אוף דה אוריינט -‬
‫זהירות.‬
‫מכאן.‬
‫תודה רבה.‬
‫היי.‬
‫מייק, אתה נראה טוב. - ביל.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫ביל.‬
‫לא ידעתי אם אתם... ‬
‫אחרי כל הזמן הזה... - כן.‬
‫אבל ברור שאתה באת.‬
‫אתה יודע, שבועה זו שבועה.‬
‫לוזרים... ‬
‫חייבים לדבוק יחד, נכון?‬
‫הלוזרים.‬
‫אתה זוכר את זה. זה טוב.‬
‫מה עוד אתה זוכר?‬
‫אני אלרגי לסויה, כל דבר עם ביצה, גלוטן... ‬
‫ואם אוכל קשיו, אוכל למות, על אמת.‬
‫לא ייאמן.‬
‫יש סיסמה או משהו?‬
‫אני מצטערת.‬
‫הילד החדש.‬
‫בן?‬
‫כן.‬
‫אלוהים. - אלוהים.‬
‫עבר כל כך הרבה זמן.‬
‫אל תיקח ללב, בן ממדעי החברה.‬
‫גם את, בברלי.‬
‫תחזיק מעמד, הילד החדש.‬
‫וואו.‬
‫שניכם נראים מדהים.‬
‫מה, לעזאזל, קרה לי?‬
‫מה קורה, אחי? - היי, אחי.‬
‫אני ריצ'י. היי. - כן. אני בן.‬
‫היי. - היי.‬
‫מושב זה של מועדון הלוזרים נפתח באופן רשמי.‬
‫תראו את החבר'ה האלה.‬
‫בן.‬
‫אז רגע, אדי, התחתנת?‬
‫כן, למה זה כזה מצחיק, שמוק?‬
‫מה? כאילו, עם אישה?‬
‫לך תזדיין, אחי.‬
‫לך תזדיין אתה!‬
‫מה איתך, פה-מלוכלך? אתה נשוי?‬
‫אין סיכוי שריצ'י נשוי.‬
‫לא, התחתנתי.‬
‫ריצ'י, אני לא מאמינה. - מתי?‬
‫לא שמעת את זה? - לא.‬
‫לא ידעת שהתחתנתי? - לא.‬
‫כן, לא. אני ואימא שלך ממש, ממש מאושרים עכשיו.‬
‫כן, ממש מאושרים.‬
‫הוא לגמרי נפל בפח.‬
‫לך תזדיין.‬
‫היא מתוקה מאוד. לפעמים היא מניחה עליי יד... ‬
‫ולוחשת לי, היא אומרת... ‬
‫הבנו. אימא שלי הייתה ענקית, שמנה.‬
‫קורע. היסטרי.‬
‫כן, זה שעון יפה.‬
‫רגע, בואו נדבר על הפיל שעזב את החדר... ‬
‫בן.‬
‫מה, לעזאזל, אחי?‬
‫בסדר. ברור שרזיתי קצת.‬
‫רזית קצת? - כן, באמת רזית "קצת".‬
‫אתה חתיך! - נכון.‬
‫לא, אתה כמו כל שחקני הכדורגל הברזילאים באדם אחד.‬
‫תניח לו. אתה מביך אותו.‬
‫בסדר, טוב. בבקשה, בחייכם.‬
‫סטאנלי יבוא או מה?‬
‫שמישהו יציל אותי.‬
‫סטאן.‬
‫סטאן... ‬
‫סטאן אוריס. אורין.‬
‫סטאנלי אורין. לא, הוא חתיכת נקבה מזוינת.‬
‫הוא לא יבוא.‬
‫למה שסטאנלי יציל אותך, בכלל?‬
‫לא הייתי זה שביצע בך ניתוח‬
‫אחרי שבאוורס חתך אותך? - כן!‬
‫לא ייאמן! זה נכון.‬
‫בבקשה תגיד לי שנעשית רופא, אדס.‬
‫לא, נעשיתי אנליסט סיכונים.‬
‫זה נשמע ממש מעניין.‬
‫מה זה כולל?‬
‫כן, אז אני עובד בשביל חברת ביטוח גדולה, ו... ‬
‫לך תזדיין, אחי. לך תזדיין.‬
‫העבודה הזאת הומצאה לפני הכיף?‬
‫זה ממש לא מצחיק. - זה מצחיק.‬
‫על מה, לעזאזל, אתה צוחק?‬
‫אני מציעה הרמת כוסית... ‬
‫לחיי הלוזרים.‬
‫נפשוט חולצות ונתנשק!‬
‫הנה זה בא. - תודה.‬
‫תודה.‬
‫כאילו, רוגן-מארש, חצי-מהארון-של-אשתי-רוגן-מארש?‬
‫זה ענק.‬
‫זה הקו שלנו. שלי ושל בעלי, טום.‬
‫כמה זמן את נשואה?‬
‫היי, צפינו בסרט שלך... ‬
‫דרך אגב. - באמת?‬
‫אלוהים! הוא היה כזה טוב. - אלוהים.‬
‫הא היה מפחיד כל כך.‬
‫והסוף היה דפוק?‬
‫כן, דפוק. מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה? - כלום. זה פשוט מוזר.‬
‫כן.‬
‫פשוט, המון זיכרונות, אנשים שאני אפילו לא זוכר ששכחתי.‬
‫כלומר, זה מוזר, נכון?‬
‫כעת משכולנו כאן... ‬
‫הכול חוזר מהר יותר ויותר.‬
‫כלומר, הכול.‬
‫כן.‬
‫כן, כשמייק התקשר אליי, הקאתי.‬
‫זה משונה? כאילו, נלחצתי.‬
‫נעשיתי חולה והקאתי.‬
‫עכשיו אני בסדר. אני חש הקלה פה איתכם.‬
‫למה כולם מביטים בי ככה?‬
‫כשמייק התקשר, עשיתי תאונת דרכים.‬
‫ברצינות? - כן.‬
‫שיט, אחי, אני מבין אותך.‬
‫כלומר, הלב שלי עמד לצאת מהחזה.‬
‫חשבתי שרק אני. - זה היה כאילו... ‬
‫פחד.‬
‫זה פחד. מה שהרגשתם.‬
‫למה כולנו הרגשנו ככה, מייק?‬
‫אתה זוכר משהו שאנחנו לא, נכון, מייק?‬
‫משהו קורה לך כשאתה עוזב את העיירה הזאת.‬
‫ככל שאתה מתרחק יותר, כך זה מיטשטש יותר.‬
‫אבל אני, מעולם לא עזבתי.‬
‫אז כן.‬
‫אני זוכר.‬
‫אני זוכר הכול.‬
‫פניווייז.‬
‫הליצן המזוין.‬
‫לעזאזל. - פניווייז.‬
‫מייק, אמרת שאתה רוצה שנעזור במשהו.‬
‫במה מדובר?‬
‫יש פה הד בדרי שחוזר אחת ל-27 שנים.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫חכו. תקשיבו.‬
‫בזמנו חשבנו שעצרנו את זה.‬
‫חשבנו שזה גמור, אבל... ‬
‫מייק.‬
‫לפני שבוע, גבר, אדריאן מלון, נשחט.‬
‫ילדה, ליסה אלברכט, לפני כמה לילות, נעלמה.‬
‫אלוהים.‬
‫כבר היו אחרים ויהיו עוד.‬
‫אני לא רוצה לשמוע על זה.‬
‫עוד מוות. עוד כאב. - תירגע.‬
‫נזמין משקה נוסף.‬
‫תן לו להסביר.‬
‫תסביר לנו, מייק.‬
‫ההד הזה... ‬
‫אולי שינינו את זה... ‬
‫כמו שזה שינה אותנו.‬
‫אבל לא עצרנו את זה.‬
‫כי זה בדיוק קפץ בחזרה.‬
‫נשבענו.‬
‫לכן החזרתי אתכם. לכן אתם פה.‬
‫כדי לחסל את זה.‬
‫לנצח.‬
‫החרא הזה נעשה אפל מהר.‬
‫תודה, מייק.‬
‫עוגיית המזל שלי פשוט אומרת "הצליח".‬
‫לא מבינים פה בעוגיות מזל.‬
‫בשלי כתוב, "כנראה".‬
‫מוכן לעביר את זה לכאן?‬
‫מה יצא לך, מייקי?‬
‫רגע, מה?‬
‫לזה התכוונתי.‬
‫"כנראה. הצליח. לא. לעמוד. בזה."‬
‫זה מסר.‬
‫לא, "כנראה בזה לא הצליח".‬
‫למה כנראה בזה לא הצליח?‬
‫הצליח מה? - כנראה לא הצליח בזה.‬
‫"בזה" הולך בהתחלה. שם.‬
‫"בזה כנראה לא הצליח."‬
‫בזה כנראה לא הצליח. - זה כנראה... ‬
‫לא. כנראה בזה לא הצליח.‬
‫כשכתוב "בזה", הכוונה לזה?‬
‫כן. בסדר. - זאת הכוונה? "בזה" הוא זה?‬
‫איפה זה הולך?‬
‫לזה התכוונתי.‬
‫בזה... בזה לא... - אני לא יודע מה זה אומר!‬
‫התעסקת עם עוגיות מזל, מייק? - לא.‬
‫תן לו לדבר, אחי.‬
‫זה לא אני. זה מה שזה עושה.‬
‫אני צריך את המשאף המזוין שלי!‬
‫מה קרה לך, אחי? למה קראת לנו?‬
‫זה לא מצחיק! - זה ממש לא מצחיק!‬
‫בברלי? - זה ממש לא מצחיק.‬
‫- סטאנלי -‬
‫- כנראה סטאנלי לא הצליח לעמוד בזה -‬
‫למה כתוב שם "סטאנלי"?‬
‫שמישהו פאקינג יענה לי!‬
‫לעזאזל.‬
‫מה זה, לעזאזל, אחי?‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי!‬
‫עוגיית המזל הזאת מביטה בי!‬
‫לעזאזל!‬
‫אני לא רוצה להיות פה. אני לא מסוגל לעשות את זה.‬
‫אני רוצה ללכת הביתה! אני לא רוצה להיות פה!‬
‫לעזאזל!‬
‫היי! לעזאזל עם זה.‬
‫אדי!‬
‫זין!‬
‫זה לא אמיתי!‬
‫זה לא אמיתי! לא אמיתי!‬
‫זה לא אמיתי! זה לא אמיתי!‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. אפשר לקבל חשבון?‬
‫זה מה שפניווייז עושה, נכון?‬
‫הוא משחק בנו. אז סביר להניח שסטאנלי בסדר.‬
‫היי, מייק. המספר של סטאן עליך?‬
‫כן.‬
‫היי, ריצ'י.‬
‫איך אתה יודע את שמי?‬
‫הכיף רק מתחיל.‬
‫נכון?‬
‫מה שהוא אמר, זה...?‬
‫תקשיב. אתה חושב שזה מצחיק?‬
‫כן?‬
‫אתה חושב שזה משחק, כן?‬
‫אז לך תזדיין, טוב?‬
‫ריץ', תיזהר, אחי. - לך תזדיין! אני לא פוחד ממך!‬
‫"הכיף רק מתחיל."‬
‫זאת שורה מהמופע שלך, אחי. אני מעריץ.‬
‫אלה ההורים שלך? - כן.‬
‫רוצה להצטלם?‬
‫אתה בסדר, דין? בוא. - אני בסדר ככה.‬
‫בסדר, מגניב. הוא ילד טוב.‬
‫אלוהים, ריצ'י. אתה לא זוכר שורה מהמופע שלך?‬
‫אני לא כותב את החומרים שלי.‬
‫פאקינג ידעתי! פאקינג ידעתי!‬
‫שלום, גברת אוריס. שמי בברלי מארש.‬
‫סליחה על הטלפון, אבל אני חברה ותיקה של בעלך.‬
‫שיקרת לנו. זה לא בסדר.‬
‫כן, המילים הראשונות שלך היו אמורות להיות, "היי, אחי. רוצה לבוא לדרי ושירצחו אותך?"‬
‫כי אז הייתי מסרב.‬
‫חבר'ה.‬
‫פאקינג מלכודת, אחי.‬
‫הוא מת.‬
‫מתי זה קרה?‬
‫אתמול.‬
‫זה היה נורא, איך שהוא מת.‬
‫חתך את הוורידים.‬
‫באמבטיה. - באמבטיה.‬
‫אני מצטערת. אני חייבת לסיים.‬
‫כולנו מצטערים מאוד, פטי.‬
‫תודה.‬
‫סטאנלי.‬
‫פניווייז ידע. הוא ידע לפנינו.‬
‫חייבים לעצור אותו. יש לי תוכנית.‬
‫יש לי תוכנית. להסתלק מפה... ‬
‫לפני שהסוף יהיה גרוע יותר מאשר בספרים של ביל.‬
‫מי איתי?‬
‫הבטחנו זה לזה.‬
‫אז נפר את ההבטחה.‬
‫ריצ'י, אנשים נוספים ימותו.‬
‫אנשים נוספים מתים בכל יום!‬
‫אנחנו לא חייבים כלום לעיירה הזאת!‬
‫בנוסף, רק לפני שעתיים נזכרתי בכך שגדלתי פה.‬
‫אז אני לגמרי עוזב. זין על הדבר הזה.‬
‫אני מצטער, אחי, אני עם ריצ'י.‬
‫אדס, בבקשה. - תקשיב.‬
‫מה? נישאר, נמות, זהו זה?‬
‫אחזור לאכסניה, אארוז את הדברים שלי... ‬
‫ואנהג הביתה.‬
‫אני מצטער, אחי. בהצלחה.‬
‫לא, אדי. בבקשה. בבקשה, אדי!‬
‫אדי, חכה!‬
‫את בסדר?‬
‫גם אני אחזור אל ה"טאון האוס".‬
‫אתה בא? - כן.‬
‫היית צריך לומר לנו, מייקי.‬
‫ביל. בבקשה, אחי.‬
‫אני מתחנן. בבקשה.‬
‫פשוט תקשיב לי, אחי. בבקשה.‬
‫מה תגיד?‬
‫מה תוכל להגיד שישנה כהוא זה?‬
‫כולם עזבו.‬
‫בוא. תן לי להראות לך משהו.‬
‫דבר אחד. ואם תרצה לעזוב, תוכל לעזוב.‬
‫רק תן לי להראות לך את זה קודם. בבקשה.‬
‫לפסקיו! איזה מין שם זה?‬
‫אימא שלי חובטת טוב יותר ממך!‬
‫כמה פעמים צריך... ‬
‫היא אפילו לא משחקת בייסבול! אתה עגלה!‬
‫אימא, עוד כמה זמן?‬
‫ויקטוריה, באנו לצפות במשחק. אנחנו נצפה במשחק.‬
‫שלום, ויקי.‬
‫לא ככה החברים שלך קוראים לך?‬
‫ויקי?‬
‫איך ידעתי את זה?‬
‫אז גם אני בטח חבר שלך.‬
‫אם אתה חבר שלי, למה אתה מתחבא בחושך?‬
‫אתה לא חבר שלי. אתה מפחיד.‬
‫למה אתה בוכה?‬
‫אנשים תמיד לועגים לי על המראה שלי.‬
‫חשבתי שאם לא תראי את פניי... ‬
‫אז אולי תרצי להיות חברה שלי.‬
‫לא משנה.‬
‫הו, פניווייז הזקן והטפשון, לעולם לא יהיו לך חברים.‬
‫גם לי אנשים לועגים.‬
‫באמת?‬
‫בגלל זה.‬
‫נכון שזה מטופש?‬
‫הדבר הקטן הזה?‬
‫אוכל להעיף אותו בצ'יק.‬
‫באמת?‬
‫כן!‬
‫"פו" אחד וזה ייעלם!‬
‫תצטרכי להיות קרובה מספיק כדי לראות את הפנים שלי.‬
‫אני לא יודע, ויקי.‬
‫לא, זה בסדר. לא אלעג. אני מבטיחה.‬
‫מבטיחה-מבטיחה?‬
‫אז בסדר.‬
‫פשוט תתקרבי קצת... ‬
‫ונעיף אותו בשלוש!‬
‫אחת... ‬
‫שתיים... ‬
‫אתה אמור לומר "שלוש".‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫גדול!‬
‫היי, הוקסטטר.‬
‫סע!‬
‫- דרי טאון האוס אין חדרים פנויים -‬
‫נארגן את הדברים שלנו ונעוף מפה.‬
‫השארת הכול פה?‬
‫לא, שלי במכונית.‬
‫ספרי לי. - לספר מה?‬
‫מה שאת פוחדת לספר לי עכשיו.‬
‫בב.‬
‫ב"ג'ייד" כשדיברת בטלפון עם... ‬
‫תפסיק.‬
‫היא אמרה לך שהיא מצאה אותו באמבטיה... ‬
‫אבל, בב, ראיתי אותך.‬
‫שמעתי את זה. את אמרת את זה ראשונה.‬
‫השיחה שלכם... ‬
‫דברו מהר, בסדר? חייבים לזוז.‬
‫אדוארדו, קדימה! זזים!‬
‫יש משהו שאת לא מספרת לנו.‬
‫ידעת איך סטאנלי מת. ידעת.‬
‫רגע, מה?‬
‫אני לא מסוגלת לעשות את זה.‬
‫היא ידעה איך סטאנלי ימות, זה מה שבדיוק אמרת?‬
‫אי אפשר פשוט להפנות לזה עורף.‬
‫איך ידעת איפה הוא התאבד?‬
‫בב.‬
‫דברי איתי.‬
‫פשוט תדברי איתי. כמו פעם. בחייך, איך ידעת?‬
‫כי ראיתי את זה.‬
‫ראיתי איך כולנו מתים.‬
‫בסדר, אביא את תיק הרחצה שלי, ואז נלך.‬
‫מה פספסתי?‬
‫הספרייה?‬
‫וואו.‬
‫המקום הזה לא היה גדול יותר?‬
‫יו! מייק, לאן אתה הולך?‬
‫מייק, אתה גר פה?‬
‫כן. תרגיש בבית.‬
‫רוצה מים? - כן, בטח.‬
‫תבין, זיכרון, זה העניין.‬
‫זה המפתח.‬
‫זה המפתח לכול.‬
‫אם זה באמת רוצה שנחזור הנה... ‬
‫לא נראה לך שהכי חכם להסתלק מדרי?‬
‫לא. זה רוצה שנחזור.‬
‫ברור שכן!‬
‫אבל זה לא שאני יודע מה שאני יודע. - מה אתה יודע?‬
‫איך להרוג את זה!‬
‫קראתי כל ספר.‬
‫דיברתי עם כל אדם בעיר שכוחת האל הזאת... ‬
‫כלומר, כל מי שהסכים לדבר איתי, והרשימה לא ארוכה.‬
‫אבל לא היה די בכך. הייתי חייב לדעת איך הכול התחיל.‬
‫איך זה התחיל.‬
‫וזה התחיל... ‬
‫פה.‬
‫במה אני מביט, מייק? - זה פריט אומנות.‬
‫שוקופיווה, תחילת המאה ה-18.‬
‫איך השגת אותו?‬
‫מצאתי אותו ב... ‬
‫לא, הם נתנו לי אותו.‬
‫גנבתי אותו.‬
‫גנבת אותו?‬
‫מאינדיאנים-אמריקנים?‬
‫זה מורכב. - כן, נכון.‬
‫הם סייעו לי במסע שלי.‬
‫זה יפה כל כך.‬
‫הם הראו לי דברים. חיזיון.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני מרגיש די מוזר.‬
‫חם.‬
‫אני מזיע?‬
‫אני צריך שתראה מה שהראו לי, ביל.‬
‫הם חיים מחוץ לדרי.‬
‫מעבר להישג היד של זה.‬
‫הם עברו לשם לפני המון שנים.‬
‫הקדוש שלהם... ‬
‫הקדוש מכולם... ‬
‫הוא אימץ אותי.‬
‫האכיל אותי במטורין הקדוש שלהם.‬
‫התחלתי להגיב.‬
‫על כל היצורים החיים לציית לחוקים... ‬
‫של הצורה שהם מאכלסים.‬
‫כשישבתי שם והבטתי אל העמק... ‬
‫ראיתי את זה מגיע.‬
‫ידעתי שיום אחד אאלץ לגרום לכולכם לראות.‬
‫מייק... ‬
‫הכנסת לי משהו למשקה?‬
‫זה שורש.‬
‫סיממת אותי? - לא, זה שורש עם סגולות.‬
‫זו מיקרו מנה של מה שהשוקופיווה נתנו לי... ‬
‫למה עשית את זה?‬
‫... כדי לפקוח את עיניי.‬
‫אני לא מרגיש טוב.‬
‫אני צריך שתביט... ‬
‫ותראה.‬
‫אני לא מרגיש טוב.‬
‫פקח עיניים.‬
‫הם הראו לי את העבר.‬
‫הראו לי איך שזה הופיע בפניהם.‬
‫הם הראו לי את הכאב שלהם.‬
‫הראו לי איך לעצור את זה!‬
‫זה נגמר. אתה בסדר.‬
‫אתה בסדר. ראית את זה?‬
‫את הטקס?‬
‫טקס הצ'וד?‬
‫ידעתי שתראה את זה.‬
‫ראיתי את כל הדבר המזוין, מייק.‬
‫ככה נהרוג את זה.‬
‫איך נעשה את זה?‬
‫כולם כבר סירבו.‬
‫אבל איתך... ‬
‫הם יקשיבו.‬
‫זה לא יצליח אם לא נשתתף כולנו.‬
‫בסדר. אז מה זאת אומרת, ראית את כולנו מתים?‬
‫כן, כי אני חייב לדבר בכנות. ממש דפוק להצניח דבר כזה על מישהו.‬
‫בכל לילה מאז דרי... ‬
‫אני סובלת מסיוטים.‬
‫אנשים שסובלים. אנשים שגוססים.‬
‫אנשים... - אז את חווה סיוטים. אני חווה סיוטים.‬
‫אנשים, הם חווים סיוטים.‬
‫אבל זה לא אומר שהחזיונות שלך הם אמת.‬
‫ראיתי כל אחד מאיתנו... ‬
‫ראית כל אחד מאיתנו מה?‬
‫במקום שסטאנלי גמר בו.‬
‫זה הסוף שלנו.‬
‫אז איך זה שאף אחד אחר לא רואה את החרא הזה? למה היא שונה כל כך?‬
‫אורות המתים.‬
‫היא היחידה מאיתנו שנלכדה באותו יום באורות המתים.‬
‫זה נגע בכולנו.‬
‫השתנינו.‬
‫עמוק בפנים. כמו זיהום. או וירוס.‬
‫וירוס. אתה מבין. שגדל אט-אט.‬
‫הווירוס הזה, הוא גדל כבר 27 שנים.‬
‫כל הזמן הזה, שלח גרורות.‬
‫הוא הרג את סטאן ראשון כי... - הוא היה הכי חלש.‬
‫אלוהים אדירים, ריץ'.‬
‫אני רק אומר מה שכולם חושבים, אחי.‬
‫כלומר, ריץ', בחייך.‬
‫מה שבברלי רואה, זה יקרה.‬
‫זה מה שיקרה לכולנו, בסוף... ‬
‫אלא אם נעצור את זה.‬
‫איך אנחנו אמורים לעשות את זה?‬
‫טקס הצ'וד.‬
‫השוקופיווה.‬
‫הראשונים שנלחמו בזה, יש להם פתגם.‬
‫"על כל היצורים החיים לציית לחוקים של הצורה שהם מאכלסים".‬
‫טקס שבטי?‬
‫אתה צוחק עליי, אחי?‬
‫חייבת להיות דרך אחרת.‬
‫בסדר? זה חוזר, מה, אחת ל-27 שנים?‬
‫בואו נדחה את זה ונעשה את זה אז.‬
‫רגע, נהיה בני 70, מטומטם.‬
‫זה לא עובד ככה.‬
‫אף אחד מאיתנו לא ישרוד 20 שנים נוספות... ‬
‫ואיך שזה קורה... ‬
‫אז אם לא ננצח את זה במחזור הזה... ‬
‫נמות.‬
‫מוות נוראי.‬
‫כן, לא הייתי זקוק ל"נוראי".‬
‫אני לא אמרתי את זה. היא אמרה. לא אני.‬
‫בסדר, חבר'ה. תראו.‬
‫ראיתי את מה שהוא מדבר עליו... ‬
‫והכול נכון.‬
‫זאת הדרך היחידה.‬
‫אם אנחנו רוצים שהטקס יצליח... ‬
‫חייבים לזכור.‬
‫לזכור מה?‬
‫- ילדה נעדרת -‬
‫עדיף שאראה לכם.‬
‫אין הרבה זמן.‬
‫המחזור שלו יסתיים בקרוב.‬
‫- חלקי גופה נמצאו בישימון -‬
‫וברגע שהוא יסתיים... ‬
‫הלך עלינו.‬
‫הישימון.‬
‫לכאן באנו.‬
‫אחרי מלחמת האבנים.‬
‫המועדון.‬
‫בנית אותו למעננו.‬
‫כן, הפתח אמור להיות בסביבה.‬
‫זה נכון! אני זוכר את זה!‬
‫את בסדר?‬
‫מה? - כלום, פשוט... ‬
‫לא השתנית.‬
‫זה דבר טוב.‬
‫אתם יודעים מה? אני חושב שהדלת הייתה יותר... ‬
‫בסביבות... ‬
‫מצאתי.‬
‫אני בסדר!‬
‫בואו למטה.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫איך בנית את זה?‬
‫מתי בנית את זה?‬
‫פה ושם, אני מניח.‬
‫זה כבר היה חפור, אז פשוט חיזקתי את הקירות... ‬
‫והשגתי קרשים לדלת התקרה... ‬
‫וזה די ממצה את זה.‬
‫טוב לפעם ראשונה, נכון?‬
‫זה דבר מגניב.‬
‫מה קורה כששמים את היד על העמוד האחר, פרופסור?‬
‫תראו, זאת בדיוק הסיבה שיש תקנות בטיחות... ‬
‫ומדוע יש היתרים.‬
‫זאת מלכודת מוות. אתה מבין?‬
‫טוב, זאת עבודה בהתהוות. בסדר, אדי?‬
‫רק שתדע, אם אפצע, אתבע אותך.‬
‫ובנוסף, מה זה? מתג הפעלה לבתולת ברזל?‬
‫זה פנס.‬
‫מה זה, רתמה לסוס? מתי יש סוסים למטה... ‬
‫זה מגניב.‬
‫זה עלה שלושה דולר, אז תיזהר, בבקשה.‬
‫יש לי כזה. היי, סטאן, אתה רואה את זה?‬
‫כן, טוב, אפשר לא? - אפשר לא מה? כן, רגע.‬
‫להיות מעולה ולכייף ולהעלות על נס את קסם כדור המטקות?‬
‫וואו.‬
‫כל הכבוד, אהבל. שברת את הדבר שלו.‬
‫אני שברתי אותו? - כן, עם הפרצוף שלך.‬
‫מה?‬
‫לא אכניס את היד המזוינת שלי לשם.‬
‫יה. זה כזה מגניב.‬
‫אלוהים.‬
‫איך זה שאנחנו לא זוכרים שזה היה פה?‬
‫היי, לוזרים.‬
‫זמן לצוף.‬
‫לעזאזל, ריצ'י.‬
‫גבר! - זוכרים שהוא אמר את הזבל הזה?‬
‫והיה רוקד ריקוד קטן.‬
‫אני היחיד שזוכר את זה?‬
‫אתה תהיה ככה כל הזמן שאנחנו בבית?‬
‫בסדר. אני פשוט מנסה להוסיף קלילות לעניין.‬
‫אלך לחפש מי יזיין אותי.‬
‫מסריח פה כל כך.‬
‫- לשימוש הלוזרים סטאן -‬
‫היי, חבר'ה?‬
‫כתוב פה "סטאן".‬
‫"לשימוש הלוזרים בלבד."‬
‫ביל.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫כדי שלא ייתקעו לכם עכבישים בשיער פה למטה.‬
‫סטאנלי, אנחנו לא פוחדים מעכבישים מזוינים.‬
‫הועמדתי על טעותי.‬
‫זאת פעם ראשונה.‬
‫אחת-אפס.‬
‫היי, ריץ', עשר הדקות שלך הסתיימו.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הערסל. עשר דקות לאדם, זה הכלל.‬
‫אני לא רואה שום שלט.‬
‫אתה ככה עכשיו? באמת? לא.‬
‫למה שיהיה שלט אם זה היה הסכם שבע"פ?‬
‫ואני זוכר שהסכמת לכלל המזוין!‬
‫אני רואה לך את הכוס! - עשר דקות לאדם.‬
‫תחזור לפינה המטומטמת שלך!‬
‫זיינתי את אימא שלך! - לא נכון! תחזור בך!‬
‫אתה ממש טוב בזה, ילד חדש.‬
‫את באמת חושבת ככה?‬
‫יש תוכנית קיץ בבר הרבור.‬
‫לומדים שם הכול על אדריכלות.‬
‫חשבתי להירשם. - אני אעשה את זה.‬
‫אעשה הכול כדי לעוף מדרי.‬
‫כשאסיים בי"ס, אסע לפלורידה.‬
‫מה יש בפלורידה, מייק?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה פשוט מקום שתמיד רציתי לבקר בו.‬
‫סטאן, אתה צריך לנסוע עם מייק לפלורידה.‬
‫גם ככה אתה מתנהג כמו בן 80.‬
‫ילך לך עם כל הסבתות.‬
‫אתם חושבים שעדיין נהיה חברים?‬
‫כשנתבגר?‬
‫מה?‬
‫למה שלא נהיה?‬
‫ההורים שלכם מבלים עם החברים שלהם מחטיבת הביניים?‬
‫הדברים אולי יהיו שונים.‬
‫כולנו אולי נהיה שונים.‬
‫תמיד נישאר חברים.‬
‫לא נראה לי שזה פשוט ייעלם כי נתבגר.‬
‫כן, סטאן. בחייך.‬
‫אתה לא צריך להיות כזה... ‬
‫עצוב.‬
‫הוא היה זקן טרם זמנו.‬
‫כן.‬
‫מעניין איך הוא היה כמבוגר.‬
‫בטח כמו שהיה בילדות.‬
‫הטוב מכולם.‬
‫קח.‬
‫בסדר, מייק. מה אנחנו עושים פה?‬
‫הטקס.‬
‫כדי לבצע אותו, צריך קורבן.‬
‫קורבן? אני מציע את אדי.‬
‫רגע, מה?‬
‫כי אתה קטן. תעלה על מנגל.‬
‫אני 1.75 מטר, הגובה הממוצע במרבית העולם.‬
‫זה לא קורבן מהסוג הזה, חבר'ה.‬
‫מייק?‬
‫העבר קבור.‬
‫אבל תצטרכו להוציא אותו מהקבר.‬
‫פיסה אחר פיסה.‬
‫וכל הפיסות... ‬
‫הפריטים האלה... ‬
‫הם הסיבה שאנחנו פה.‬
‫הם מה שאתם תקריבו.‬
‫ומשום שסטאן לא כאן כדי למצוא את שלו... ‬
‫חשבתי שכולנו צריכים למצוא פה את הפריט שלו, ביחד.‬
‫נראה לי שביל עשה את זה.‬
‫בסדר, מייק, איפה מוצאים את הפריטים שלנו?‬
‫כן, אני חייב לדבר בכנות. עם כל הכבוד.‬
‫זה ממש מטומטם, טוב?‬
‫למה צריכים פריטים? טוב?‬
‫כבר נזכרנו בכול. הצלת בב, הבסת זה... ‬
‫כלומר, התעדכנו בכול!‬
‫זה לא הכול.‬
‫נלחמנו. אבל מה קרה אחרי זה?‬
‫לפני הבית בניבולט.‬
‫תחשבו.‬
‫אנחנו לא מסוגלים להיזכר, נכון?‬
‫תבינו, יש עוד לסיפור שלנו.‬
‫מה שקרה בקיץ ההוא.‬
‫והחורים ההם... ‬
‫כמו דפים שנקרעו מספר.‬
‫זה מה שאתם צריכים למצוא.‬
‫אנחנו צריכים להתפצל.‬
‫כל אחד צריך למצוא את הפריט שלו.‬
‫לבד. זה חשוב.‬
‫כשתמצאו... ‬
‫תיפגשו איתי הלילה בספרייה.‬
‫כן, אני חייב לומר... ‬
‫סטטיסטית, בתרחישי הישרדות... ‬
‫נצליח הרבה יותר כקבוצה.‬
‫כן, יהיה מטומטם להתפצל, אחי.‬
‫בסדר, חייבים ללכת ביחד. טוב?‬
‫היינו ביחד באותו קיץ, נכון?‬
‫לא.‬
‫לא כל הקיץ.‬
‫תחזור בך.‬
‫ביל!‬
‫אתם סתם חבורת לוזרים.‬
‫לך תזדיין!‬
‫חתיכת... - תפסיקו!‬
‫היינו מאוחדים כשפגענו בזה.‬
‫בגלל זה אנחנו עדיין בחיים.‬
‫כן? אז אני מתכוון להישאר בחיים.‬
‫בטח מחר כבר נהיה שוב יחד.‬
‫לא נראה לי.‬
‫כדאי שנהיה אם אנחנו רוצים לעצור את זה.‬
‫אולי ריצ'י צדק.‬
‫אולי עדיף שלא נעשה כלום בנוגע לזה, או אולי אנחנו לא מסוגלים.‬
‫אל תיתן להם להשפיע עליך.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫כדאי שתלכי.‬
‫לפני שאבא שלך יראה.‬
‫כן?‬
‫סליחה.‬
‫- קרש -‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫חשבתי שצלצלתי אצל מארש.‬
‫מארש?‬
‫אלווין מארש?‬
‫אבא שלי.‬
‫גדלתי פה.‬
‫יקירתי... ‬
‫לא אני זאת שאמורה לומר לך... ‬
‫אבל אבא שלך מת.‬
‫אני מצטערת כל כך. לא ידעת?‬
‫מזמן לא דיברנו.‬
‫תיכנסי?‬
‫תני לי להציע לך משהו לשתות.‬
‫לא, זה בסדר. אני חייבת ללכת.‬
‫זה המעט שאוכל לעשות.‬
‫בטח. בסדר.‬
‫זה כפי שאת זוכרת?‬
‫נקי יותר.‬
‫תרגישי חופשי להביט סביב בזמן שארתיח מים.‬
‫באמת, זה בסדר. את לא חייבת.‬
‫אל תהיי מנומסת כל כך.‬
‫היום יום ההולדת שלה.‬
‫אני עדיין מריח את הבושם שלה.‬
‫ולולא את, היא הייתה חיה.‬
‫אימא הייתה חולה.‬
‫אתה יודע שזאת הסיבה שהיא עשתה את מה שעשתה.‬
‫היא עשתה את מה שעשתה... ‬
‫כי היא התביישה להיות אימא שלך.‬
‫את נראית כמוה.‬
‫אבל את ממש לא כמוה.‬
‫בואי הנה.‬
‫אמרתי שתבואי הנה!‬
‫תעצמי עיניים.‬
‫את יודעת שלעולם לא אפגע בך.‬
‫את יודעת את זה, נכון?‬
‫אני מצטערת. אני מצטערת.‬
‫תמיד תהיי הילדה הקטנה שלי, נכון?‬
‫תמיד.‬
‫"שיערך אש חורפית... ‬
‫"גחלי ינואר... ‬
‫"גם לבי בוער שם."‬
‫הנה. אני מתנצלת.‬
‫חם פה נורא בעונה הזאת.‬
‫זה בסדר.‬
‫את מרגישה שאת יכולה למות.‬
‫אבל את יודעת מה אומרים על דרי.‬
‫"כל מי שמת פה, לא מת באמת."‬
‫אבל תגידי לי, איך ההרגשה, לחזור לדרי?‬
‫טובה. משונה.‬
‫משונה?‬
‫אלוהים.‬
‫משונה כיצד?‬
‫הכנסתי עוגיות לתנור לפני שהגעת.‬
‫תישארי שם.‬
‫אני באמת... לא רוצה להטריח... אני... ‬
‫לא. אני עומדת על כך.‬
‫גברת קרש, זאת המשפחה שלך?‬
‫כן, יקירתי.‬
‫אבי הגיע לארץ הזאת עם 14 דולרים בכיסו.‬
‫הוא לא ביקש נדבה כפי שבימינו עושה מי שבא לכאן.‬
‫את יודעת במה הוא עסק?‬
‫במה הוא עסק, גברת קרש?‬
‫אבי הצטרף לקרקס.‬
‫- פניווייז הדגול הליצן המרקד -‬
‫תמיד הייתי הילדה הקטנה של אבא.‬
‫מה איתך?‬
‫את עדיין הילדה הקטנה שלו, בברלי?‬
‫כן?‬
‫אסור לשקר לאבא שלנו!‬
‫הצילו!‬
‫תברחי.‬
‫עדיין לא שינית כלום.‬
‫לא שינית את העתיד שלהם.‬
‫לא הצלת אף אחד מהם.‬
‫עצמי עיניים, בב.‬
‫לך תזדיין!‬
‫אם את לא מאמינה... ‬
‫עצמי אותן... ‬
‫ותראי!‬
‫- קפיטול -‬
‫- תודה על הזיכרונות דרי! -‬
‫- להשכרה -‬
‫- לוחם רחוב -‬
‫- לא סחיר -‬
‫קדימה, אתה. קדימה.‬
‫קן, כלבה קטנה... - יש!‬
‫אתה ממש טוב. - המשחק הסתיים.‬
‫אני חייב ללכת. - היי!‬
‫אולי שוב?‬
‫נשחק עוד קצת, אתה יודע?‬
‫לך תזדיין.‬
‫רק אם אתה רוצה.‬
‫גבר, למה אתה מתנהג מוזר?‬
‫אני לא בן הזוג המזוין שלך.‬
‫אני לא... - מה לעזאזל קורה פה?‬
‫לא אמרתם לי שהעיר מלאה בנושכי כריות.‬
‫ריצ'י טוזייר המזוין?‬
‫מה? אתה מנסה לזיין את האחיין הקטן שלי?‬
‫עוף מפה, יא הומו!‬
‫זוז כבר!‬
‫רוצה נשיקה, ריצ'י?‬
‫- פול בניין -‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫נראה לי שעשיתי במכנסיים.‬
‫פסטיבל ימי התעלה. - לעזאזל.‬
‫מופע הסיום הערב.‬
‫אני מקווה שנתראה שם, חתיך.‬
‫- באהבה לזכר ריצ'רד טוזייר -‬
‫התגעגעת אליי, ריצ'י?‬
‫לעזאזל!‬
‫כי אני התגעגעתי אליך.‬
‫אף אחד כבר לא רוצה לשחק עם הליצן.‬
‫תשחק איתי משחק, טוב?‬
‫אולי "לוחם רחוב"?‬
‫כן. אתה אוהב אותו, נכון?‬
‫או אולי "אמת או חובה"?‬
‫אלוהים.‬
‫אבל לא תרצה... ‬
‫שמישהו יבחר ב"אמת", נכון, ריצ'י?‬
‫לא תרצה שאף אחד יידע מה אתה מסתיר.‬
‫"אני יודע את הסוד שלך‬
‫"הסוד הקטן והמטונף שלך‬
‫"אני יודע את הסוד שלך‬
‫"הסוד הקטן והמטונף שלך"‬
‫לספר להם, ריצ'י?‬
‫זה לא קורה. זה לא אמיתי.‬
‫זה לא אמיתי. זה לא קורה. זה לא אמיתי.‬
‫תחזור לשחק!‬
‫תחזור לשחק עם הליצן!‬
‫אני מצטער כל כך. - תיזהר, מטומטם!‬
‫מצטער.‬
‫- רוז יד שנייה קונים ומוכרים טובין -‬
‫אלוהים!‬
‫אפשר לעזור לך? - היי.‬
‫כן, רציתי לבדוק בנוגע ל... ‬
‫קלף בייסבול?‬
‫כדור הבאולינג?‬
‫לא, ה... ‬
‫בנג'ו?‬
‫בונה?‬
‫אופניים מזוינים.‬
‫אם אתה מתכוון לדבר ככה... ‬
‫צא מפה.‬
‫אני מצטער.‬
‫נוכל פשוט להתחיל מחדש ולהעמיד פנים שרק נכנסתי?‬
‫איך לעזור לך?‬
‫תודה. כן. אני רוצה לקנות את האופניים.‬
‫אתה לא ויליאם דנברו, הסופר?‬
‫כן, זה... ‬
‫זה אני.‬
‫האופניים האלה היו שלי.‬
‫טוב, עכשיו הם שלי.‬
‫אבל אתה הסופר המפורסם. אם אתה רוצה אותם, יש לך כסף.‬
‫בסדר. כמה?‬
‫שלוש מאות.‬
‫יש לך כסף לזה.‬
‫אביא אותם.‬
‫כנראה זה מחיר מציאה.‬
‫- ויליאם דנברו האשדות השחורים -‬
‫רוצה שאחתום לך עליו?‬
‫לא.‬
‫לא אהבתי את הסוף.‬
‫שלושה גדולים.‬
‫הם שלך.‬
‫אני לא יודע כמה מהר הם ייסעו.‬
‫הם שם כבר הרבה שנים.‬
‫אתה יודע מה, אדון?‬
‫הם היו מהירים מספיק כדי לנצח את השטן.‬
‫קדימה.‬
‫כן, גם אני התגעגעתי אליכם.‬
‫כן!‬
‫הי-הו, סילבר!‬
‫לדרך!‬
‫ביי, בילי!‬
‫- רחוב ג'קסון רחוב ויצ'הם -‬
‫אני יודע שאתה שם למטה.‬
‫אני יודע שאתה יכול לשמוע אותי.‬
‫יש משהו שאני חייב לדעת.‬
‫מבין כל הילדים בעיירה שיכולת לקחת... ‬
‫למה את ג'ורג'י?‬
‫תגיד משהו!‬
‫למה אותו?‬
‫למה אותו? למה אותו? למה אותו?‬
‫למה?‬
‫כי לא היית איתו, בילי.‬
‫בילי, אל תלך.‬
‫הלו?‬
‫בילי.‬
‫אני עדיין פה.‬
‫עזור לי.‬
‫ג'ורג'י.‬
‫ג'ורג'י?‬
‫עזור לי, בילי.‬
‫אחוז ביד שלי.‬
‫אני תופס אותך, חבר. בוא. - הוא בא.‬
‫אחוז ביד שלי!‬
‫תפסתי אותך. בוא. - בילי, בבקשה. הוא בא.‬
‫אחוז ביד שלי. - בילי!‬
‫קדימה, אחוז ביד שלי!‬
‫אני שונא אותך!‬
‫אני שונא אותך.‬
‫עם מי אתה מדבר?‬
‫זוז!‬
‫זוז! זוז!‬
‫אם תשמע קולות מהביוב הזה, תתרחק ממנו.‬
‫אתה שומע קולות מהביוב?‬
‫לא.‬
‫לא. פשוט תתרחק מהביוב הזה.‬
‫אני שומע קולות רק באמבטיה.‬
‫אתה יודע. מהביוב.‬
‫אילו מין קולות?‬
‫ילדים.‬
‫ובפעמים אחרות, כמו... ‬
‫כמו ליצן?‬
‫תקשיב לי. תקשיב לי טוב.‬
‫אתה חייב לעזוב את העיירה הזאת.‬
‫בסדר? תגיד להוריך. תמציא סיבה.‬
‫תמציא שקר מזוין. לא אכפת לי מה תעשה.‬
‫פשוט תסתלק מהעיירה. שלא יחזירו אותך לעולם.‬
‫אתה מבין?‬
‫תעזוב את דרי ואל תחזור לדרי. אתה מבין אותי?‬
‫אני אמור להיות בפסטיבל.‬
‫תגיד לי שאתה מבין!‬
‫אני אמור להיות בפסטיבל.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫רק תיזהר!‬
‫- ברוכים הבאים תלמידי סמסטר הקיץ של דרי -‬
‫- תיכון דרי -‬
‫קדימה, בואו נעוף מפה.‬
‫תתעורר, תחת-שמן.‬
‫לוזר מזוין.‬
‫תירגע. זאת רק אני.‬
‫מה אתה והחברים הקטנים שלך זוממים פה?‬
‫הם ממש לא חברים שלי.‬
‫לא, התכוונתי לחברים האמיתיים שלך.‬
‫ג'ואי. ג'ונתן. דוני. דני.‬
‫את מעשנת בבי"ס?‬
‫מחבוא סודי.‬
‫אל תספר לאף אחד.‬
‫אתה בסדר, ילד חדש?‬
‫כן, לא, אני בסדר.‬
‫אני מניח שאני פשוט מודאג... ‬
‫שלא נהיה אותו הדבר אחרי המלחמה.‬
‫כל עוד אנחנו נוכל להמשיך לבלות יחד, למי אכפת?‬
‫את רצינית?‬
‫כן, כמובן, טמבל.‬
‫אתה ואני.‬
‫אלוהים!‬
‫התכוונתי, כידיד.‬
‫באמת חשבת שאוכל לחבב מישהו‬
‫שמן ודוחה ומגעיל כמוך?‬
‫לא משנה כמה שירים מטומטמים תכתוב.‬
‫"שיערך אש חורפית.‬
‫"גחלי ינואר.‬
‫"גם לבי בוער שם."‬
‫- שמנטוז -‬
‫זאת לא בברלי האמיתית.‬
‫- בברלי מארש -‬
‫בברלי בחיים לא תגיד משהו כזה.‬
‫היא בחיים לא תגיד משהו כזה.‬
‫נשק אותי, שמן.‬
‫אף אחד לא רוצה לנשק את השמן.‬
‫עזוב אותי.‬
‫לבד?‬
‫תמיד היית לבד.‬
‫זה לא נכון. יש לי חברי אמת.‬
‫ביל. אדי. מייק. סטאנלי. ריצ'י. בברלי. הם חברי אמת.‬
‫נשק אותי כאילו זו הפעם האחרונה.‬
‫ילד, מה אתה עושה?‬
‫חבר'ה?‬
‫היי.‬
‫אז מה ראית שם?‬
‫משהו שאני מתחרטת שראיתי.‬
‫אז מה? אנחנו פשוט... ‬
‫נהרוג את זה ואז פשוט נשכח הכול שוב?‬
‫אני מקווה שכן. אתה לא?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני מניח שאני רוצה להיאחז בדברים הטובים, את יודעת?‬
‫בחייך. בטח יש משהו מהעבר שלך שאת לא רוצה לשכוח שוב.‬
‫אני זוכרת שפחדתי עד מוות.‬
‫קר.‬
‫אני זוכרת אתכם בתחתונים ההדוקים שלכם.‬
‫בסדר. בבקשה תשכחי את הרגע הזה.‬
‫אני זוכרת את זה.‬
‫אני זוכרת את הילד שכתב לי את זה.‬
‫לא ממש אותו, אלא... ‬
‫איך שהוא גרם לי להרגיש.‬
‫ונשיקה.‬
‫זה עדיין מטושטש, אבל אני חושבת שככל שאנחנו פה יותר, כך זה מתבהר יותר.‬
‫כך אני רואה את הרגע ההוא יותר.‬
‫כך אני רואה יותר את... ‬
‫ביל.‬
‫אני חושבת.‬
‫אני לא יודעת. אתה זוכר...?‬
‫בב... ‬
‫זוזו. זוזו. - מה קרה?‬
‫אני עוזב.‬
‫מה? אתה לא יכול לעזוב, אחי. אם נתפצל, נמות.‬
‫כן, אסתכן. גם ככה נמות.‬
‫ריץ'.‬
‫היי, ילדים! זה הבונה החופר!‬
‫בואו לבקר. זה היום האחרון של הפסטיבל פה בימי התעלה.‬
‫מטומטם!‬
‫שלום?‬
‫אפשר לעזור?‬
‫כן, הרופא שלי הזמין תרופות לקספברק.‬
‫קספברק?‬
‫זה משאף.‬
‫אדי קספברק?‬
‫זה אני.‬
‫אני זוכר אותך.‬
‫כן.‬
‫מה שלום אימא שלך?‬
‫היא מתה לפני כמה שנים. עצוב מאוד. סרטן הכבד.‬
‫מה זה?‬
‫מה זה מה? - זה.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫לא, זה לא יתפוצץ. זאת שומה.‬
‫זה אולי לא סרטני.‬
‫סרטני?‬
‫אבל אולי כן.‬
‫תישאר פה.‬
‫אביא לך משהו.‬
‫בסדר.‬
‫באת בשביל הכדורים לפה המסריח שלך?‬
‫הפה שלי בסדר.‬
‫תודה.‬
‫זה לא מה שאבא שלי אמר.‬
‫הוא אמר שיש לך גידול.‬
‫על הזין.‬
‫אבל לא לוקחים כדורים ל... ‬
‫רגע, מה אבא שלך אמר?‬
‫הנה.‬
‫אני מקווה שיהיה לך שיפור בזין.‬
‫תודה.‬
‫על המשאף, לא הדבר לפין.‬
‫אדי!‬
‫אדי'לה!‬
‫אימא?‬
‫- חיסונים -‬
‫אדי'לה!‬
‫אימא?‬
‫אדי, בוא תעזור לי! מהר!‬
‫אדי!‬
‫אימא?‬
‫אדי?‬
‫אדי, תעזור לי!‬
‫מהר, תעזור לי!‬
‫אימא?‬
‫אדי'לה, תעזור לי, מהר!‬
‫אדי?‬
‫מה לעזאזל היא עושה פה?‬
‫למה אתה מתעכב כל כך?‬
‫אני לא יודע. למה את פה?‬
‫אימא!‬
‫הוא בא! אתה חייב להוציא אותי מפה!‬
‫מי בא?‬
‫אדי.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫אימא.‬
‫אתה חייב להוציא אותי מפה.‬
‫הוא בא! הוא יהרוג אותי!‬
‫אדי!‬
‫הצילו! בבקשה, הצילו! הוא ידביק אותי!‬
‫אדי! הוא ידביק אותי!‬
‫אדי!‬
‫תעזור לי!‬
‫תעזור לי, אדי!‬
‫הוא בא, אדי!‬
‫אדי, מהר!‬
‫הוא ידביק אותי, אדי!‬
‫אלוהים! אדי!‬
‫מהר, אדי!‬
‫אדי!‬
‫אני לא מצליח! - אדי! אדי!‬
‫אני מצטער, אני לא מצליח.‬
‫ידעתי שתעזוב אותי, אדי!‬
‫אדי, תעזור לי!‬
‫אדי!‬
‫למה כל החרא הזה פה?‬
‫למה הווילון עדיין שם?‬
‫בסדר, טוב.‬
‫תעשה את זה, אדס?‬
‫זה רק זיכרון.‬
‫זה רק זיכרון. אתה בסדר.‬
‫תנשום עמוק. תנשום עמוק.‬
‫בסדר. תעשה את זה?‬
‫לעזאזל! לעזאזל! זין!‬
‫תפסיק! תפסיק!‬
‫נכון!‬
‫לך תזדיין!‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫מה?‬
‫תדחוף, אל תמשוך, מטומטם.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים. מה קרה לך?‬
‫כלום. אני בסדר.‬
‫אני בסדר. הכול בסדר.‬
‫היי, מה נשמע? איפה כולם?‬
‫ריצ'י רוצה לעזוב. בן למעלה, משכנע אותו להישאר.‬
‫אדי פשוט פוחד.‬
‫גם אני, ביל.‬
‫אתה לא?‬
‫כולנו פוחדים.‬
‫זה מה שמדאיג אותי.‬
‫כי זה מה שזה רוצה.‬
‫נוכל לעשות את זה, אבל... ‬
‫חייבים לדבוק יחד.‬
‫אנחנו אמורים לברוח?‬
‫כאן דרי. די התחלתי להתרגל לזה.‬
‫- גם איתו לא תהיה? -‬
‫מה זה אומר?‬
‫לעזאזל. זה הילד.‬
‫מה?‬
‫זה הילד מהמקום.‬
‫המקום הסיני.‬
‫ראיתי אותו בדרך לכאן.‬
‫הוא גר בבית הישן שלי.‬
‫הוא הלך ליריד ו... ‬
‫הוא הולך ליריד. אני חייב לעזור לו.‬
‫בסדר. תקשיב לי. נלך יחד. אביא את ריצ'י ובן ונלך.‬
‫אין זמן. לא אוכל לתת לזה לקרות שוב.‬
‫אתה לא אשם במה שקרה בעבר.‬
‫בשום דבר מזה.‬
‫הלוואי שזה היה נכון, בב.‬
‫ביל! בב!‬
‫מה זה? מה קרה?‬
‫ביל בדיוק עזב?‬
‫לא יכולתי לעצור בעדו.‬
‫כולם עוזבים.‬
‫זה בסדר. הוא ביל. הוא יחזור.‬
‫הוא יחזור.‬
‫לפחות שכנעתי את ריצ'י להישאר.‬
‫זין.‬
‫ואז המצורע, הוא הקיא עליי.‬
‫"היי, זה מייק הנלון. אולי תחזור למיין?"‬
‫זמנך הגיע, אדי.‬
‫מה?‬
‫למה?‬
‫למה עשית את זה?‬
‫כי הוא אומר שזמנך הגיע.‬
‫מי אומר שזמני הגיע?‬
‫אתה יודע, אדי.‬
‫אתה יודע.‬
‫זמן לצוף.‬
‫לאן הוא הלך?‬
‫תחזיר לי את הסכין המזוינת שלי!‬
‫תשנה תספורת כבר. עברו איזה 30 שנה.‬
‫חבר'ה!‬
‫לעזאזל.‬
‫אדס?‬
‫אלוהים, אדס. מה הקטע?‬
‫באוורס בחדר שלי.‬
‫הפגיעה קשה? - לא.‬
‫אני אחרוט את כל השם שלי בגבינת הקוטג' הזו!‬
‫ה‬
‫אחד גמור!‬
‫איזה כיף!‬
‫- דרי פסטיבל ימי התעלה -‬
‫היי!‬
‫היי, ילד! ילד!‬
‫אני מצטער.‬
‫היי!‬
‫סליחה.‬
‫היי! היי!‬
‫זין.‬
‫זין!‬
‫ילד! היי, ילד!‬
‫זין.‬
‫ילד?‬
‫זין.‬
‫ילד?‬
‫היי!‬
‫ילד.‬
‫ילד? היי! היי!‬
‫ילד!‬
‫זין.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫היי.‬
‫לא, באתי לעזור.‬
‫תפסיק לעקוב אחריי!‬
‫אוציא אותך מפה.‬
‫לא.‬
‫בבקשה!‬
‫הפעם אני פה. פשוט תיקח אותי.‬
‫בן זונה!‬
‫הצילו!‬
‫אני צריך לחזור לשם.‬
‫נטשתי אותם. אני צריך לחזור.‬
‫על מה אתה מדבר? זין על זה.‬
‫זין עליהם.‬
‫יש לי הופעות ברינו המזוינת, אחי.‬
‫- סטאנלי אוריס -‬
‫כשאני חושב על המשמעות של מה שבדיוק קראתי... ‬
‫המילה "לשנות" עולה הרבה... ‬
‫ומשמעותה "להיהפך ל... טרנספורמציה".‬
‫שזה הגיוני, אני מניח, כי... ‬
‫היום אני אמור להיהפך לגבר.‬
‫אבל זה מוזר.‬
‫לכל אחד, אני חושב, יש זיכרונות שהוא גאה בהם יותר מבאחרים, נכון?‬
‫ואולי בגלל זה שינוי הוא מפחיד כל כך.‬
‫כי הדברים שהיינו רוצים להשאיר מאחור... ‬
‫בוקר טוב, מייק. - מה שלומך?‬
‫... הלחישות שהיינו רוצים להשתיק... ‬
‫זה אבא שלו. זה שהצית את האש.‬
‫... הסיוטים שהכי היינו רוצים להתעורר מהם... ‬
‫הזיכרונות שהיינו רוצים לשנות... ‬
‫- ר -‬
‫הסודות שאנחנו מרגישים שאנחנו חייבים לשמור... ‬
‫מהם הכי קשה להתרחק.‬
‫הדברים הטובים?‬
‫התמונות במוח שמתפוגגות הכי מהר?‬
‫התחושה היא שאלה הם החלקים בך שהכי קל לאבד.‬
‫אולי אני לא רוצה לשכוח.‬
‫אולי אם זו המהות של היום... ‬
‫תשכחו מזה, נכון?‬
‫תודה, סטאנלי.‬
‫היום אני אמור להיהפך גבר... ‬
‫אבל אני לא מרגיש שונה.‬
‫אני יודע שאני לוזר.‬
‫ולא משנה מה... ‬
‫תמיד פאקינג אהיה כזה.‬
‫תודה שבאת, סטאנלי.‬
‫- שני מסוממים מתו בשרפה בשדרת הריסון -‬
‫מייק! הצילו!‬
‫עזור לנו!‬
‫בבקשה, מייקי! הצילו! - עזור לנו!‬
‫בבקשה, מייקי, עזור לנו!‬
‫מייקי!‬
‫היית צריך להישרף, מייק.‬
‫בדיוק כמו ההורים המסוממים שלך.‬
‫אתה כבר רואה אותם?‬
‫נעשים פריכים?‬
‫מטוגנים כמו... ‬
‫אפשר לומר שהיה צריך להחזיר לו מזמן.‬
‫מבין? כי אנחנו בספרייה.‬
‫לא.‬
‫מייק?‬
‫היי. - היי. אלוהים.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא, אני לא בסדר. בדיוק הרגתי מישהו.‬
‫דיברתי אל מייק.‬
‫איפה ביל?‬
‫ביל, אנחנו בספרייה. איפה אתה?‬
‫הוא לקח ילד קטן, מייק.‬
‫הוא לקח ילד קטן ממש מולי.‬
‫לא.‬
‫תראה, תחזור הנה לספרייה. נוכל לדבר על התוכנית.‬
‫אני הולך להרוג את זה. - לא.‬
‫אני לא רוצה שאתם תיהרגו יחד איתי.‬
‫ביל! ביל!‬
‫הוא הולך להילחם בזה לבד.‬
‫מה? - לבד.‬
‫מדובר בקבוצה. הטקס ייכשל ללא הקבוצה.‬
‫זה יעבוד רק אם נבצע אותו יחד.‬
‫מייק, הוא אמר לך הוא הולך?‬
‫אם הוא רוצה להרוג את פניווייז, הוא יכול ללכת רק למקום אחד.‬
‫המקום שבו צריך לבצע את הטקס.‬
‫לא נאהב את זה, נכון?‬
‫זין.‬
‫ביל!‬
‫לא, חבר'ה, לא!‬
‫אני התחלתי את כל זה.‬
‫אני אשם שכולכם פה.‬
‫הקללה הזאת, הדבר המזוין הזה שנמצא בתוך כולכם.‬
‫זה התחיל לגדול ביום שבו אילצתי אתכם ללכת לישימון... ‬
‫כי עניין אותי רק למצוא את ג'ורג'י.‬
‫עכשיו אני אכנס לשם, ואני לא יודע מה יקרה... ‬
‫אבל לא אוכל לבקש מכם לעשות את זה.‬
‫טוב... ‬
‫גם אנחנו לא מבקשים ממך.‬
‫בב... - לא עשינו את זה לבד אז, ביל... ‬
‫אז לא נעשה את זה לבד עכשיו.‬
‫לוזרים דבקים זה בזה.‬
‫אז מישהו רוצה לומר משהו?‬
‫ריצ'י אמר את זה הכי טוב כשהיינו פה לאחרונה.‬
‫באמת?‬
‫"אני לא רוצה למות"? - לא זה.‬
‫"יש לכם מזל שלא מודדים בולבולים"?‬
‫לא.‬
‫"בואו נהרוג את הליצן המזוין הזה"?‬
‫בואו נהרוג את הליצן המזוין הזה.‬
‫אני מת על מה שהוא עשה עם המקום.‬
‫ביפ-ביפ, ריצ'י.‬
‫בסדר.‬
‫היי. זה המרתף, נכון?‬
‫בן?‬
‫לא! היי! בן!‬
‫בן!‬
‫בן? מה קרה?‬
‫בן!‬
‫בסדר. טוב.‬
‫בן!‬
‫אין סיכוי שזה טוב, נכון?‬
‫הצילו! היי!‬
‫זה סטאן.‬
‫- בבית -‬
‫לא ייתכן שזה אמיתי.‬
‫אלוהים. - לעזאזל.‬
‫באשמתך אני לא בחיים, ביל.‬
‫לא.‬
‫- בבית סוף סו -‬
‫בברלי!‬
‫ריצ'י, מה קורה לי?‬
‫אתה בטח פאקינג צוחק עליי.‬
‫זין!‬
‫לעזאזל, תעיפו אותו ממני.‬
‫אלוהים!‬
‫אדי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫הנה הוא.‬
‫תורידו אותו ממני!‬
‫ריצ'י!‬
‫ריצ'י! - ריצ'י! היי!‬
‫תורידו אותו ממני! - אני רוצה הביתה.‬
‫תביא את הסכין!‬
‫לעזאזל, אדי, תביא את הסכין!‬
‫ביל! תוריד אותו ממני, ביל! מהר!‬
‫אדי, תביא את הסכין!‬
‫זין!‬
‫מה?‬
‫כולם בסדר?‬
‫אתה בסדר?‬
‫הוא היה יכול למות, אחי.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫אני לא רואה.‬
‫ג'ורג'י מת. הילד מת. סטאנלי מת.‬
‫אתה רוצה שגם ריצ'י ימות?‬
‫אני לא רוצה שגם ריצ'י ימות. אני לא.‬
‫בבקשה אל תכעס, ביל.‬
‫פשוט פחדתי.‬
‫זה מה שהוא רוצה, נכון?‬
‫אל תיתן לו את זה.‬
‫המון זיכרונות, נכון?‬
‫כולם רעים.‬
‫אלוהים.‬
‫מים אפורים.‬
‫לעזאזל. זה המקום.‬
‫כאן זה קרה.‬
‫לא.‬
‫בבי.‬
‫בב, מה קרה?‬
‫חשבתי ששמעתי משהו.‬
‫בב!‬
‫זמן לשקוע!‬
‫בב!‬
‫חבר'ה.‬
‫בסדר, חבר'ה. בחייכם.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫חבר'ה, בחייכם. בבקשה, בחייכם.‬
‫אני לא רוצה לצאת מפה לבד.‬
‫את בסדר?‬
‫בא לי לבכות.‬
‫מייק. לאן ממשיכים מכאן?‬
‫מהמעמקים שמהם זה הזדחל.‬
‫מתחת, למצוא אמונה.‬
‫מהמעמקים שמהם זה הזדחל.‬
‫מתחת, למצוא אמונה.‬
‫הוא בסדר?‬
‫לדעתי בשלב הזה, הכול יחסי.‬
‫מה יש בצד השני?‬
‫אני לא יודע. אף אחד לא יודע.‬
‫מייק.‬
‫מייק, לא. - בסדר.‬
‫נתראה שם למטה. - מייק!‬
‫חכה!‬
‫נישאר יחד. - בסדר.‬
‫חבר'ה, אני לא מסוגל.‬
‫אני לא. ראיתם מה קרה שם למעלה.‬
‫עמדתי לתת לכם למות.‬
‫פאקינג קפאתי.‬
‫אם תיתנו לי לרדת לשם איתכם... ‬
‫אגרום למוות של כולנו.‬
‫היי. תן לי את זה.‬
‫ריצ'י. - תן לי את זה. עזוב, חתיכת חרא.‬
‫פשוט תן לי להביא... ‬
‫תפסתי. - תפסיק.‬
‫תקשיב לי.‬
‫עבר עליך משהו. בסדר.‬
‫אבל מי הרג ליצן פסיכוטי לפני שמלאו לו 14?‬
‫אני.‬
‫מי דקר את באוורס בסכין שהוא שלף לעצמו מהפרצוף?‬
‫גם אני.‬
‫מי התחתן עם אישה שמשקלה גבוה פי עשרה ממשקלו?‬
‫אני. - כן.‬
‫אתה אמיץ מכפי שאתה חושב.‬
‫בסדר. תודה, ריץ'.‬
‫מצטער.‬
‫היי. הנה.‬
‫קח את זה.‬
‫זה הורג מפלצות.‬
‫באמת? - כן.‬
‫אם אתה מאמין בזה.‬
‫תודה, בב.‬
‫אתם בסדר? - כן.‬
‫אתה מסוגל לעבור? - זאת הדרך היחידה. מכאן.‬
‫זה פה בפנים!‬
‫מכאן.‬
‫זה צר, אבל נוכל לעבור.‬
‫כאן זה הסתתר.‬
‫אז כל זה נמצא מתחת לדרי מאז ומעולם?‬
‫לא מאז ומעולם.‬
‫רק כמה מיליוני שנים.‬
‫ניתן לתקוף את זה רק בצורתו האמיתית.‬
‫הטקס יראה לנו את זה.‬
‫ומהי צורתו האמיתית?‬
‫נקווה שגור כלבים.‬
‫פומרניאן או... ‬
‫אשתוק.‬
‫זה אור.‬
‫אור שיש לכבות באמצעות חושך.‬
‫הפריטים שלכם.‬
‫תכניסו אותם לאש.‬
‫יש לשרוף את העבר עם ההווה.‬
‫זאת הסירה שבניתי עם... ‬
‫ג'ורג'י.‬
‫זה המשאף שלי.‬
‫קדימה, אחי.‬
‫משהו שאני מתחרטת שלא שמרתי.‬
‫זה עמוד מספר המחזור שלי.‬
‫שרק אדם אחד חתם עליו.‬
‫סביר להניח שהייתי צריך לשכוח אותו... ‬
‫אבל לא יכולתי, כי שמרתי אותו בארנק... ‬
‫במשך 27 שנים.‬
‫זה אסימון מקולנוע קפיטול.‬
‫הבאת אסימון אמיתי?‬
‫כן. זה מה שהיינו אמורים לעשות, מטומטם.‬
‫יש לך מושג כמה זמן ייקח לו להישרף?‬
‫כן, אבל כך גם המשאף שלך, אחי.‬
‫חבר'ה, בחייכם.‬
‫האדים הרעילים והפלסטיק וכל מיני, אז... ‬
‫תסתכלי טוב, בב.‬
‫את רואה את זה?‬
‫עם זה פגעת בבאוורס.‬
‫מלחמת האבנים.‬
‫היום שבו הקשרים האלה נוצרו.‬
‫גם זה לא יישרף.‬
‫אה, רגע.‬
‫אסור לשכוח מסטאן... ‬
‫שוב.‬
‫בסדר.‬
‫אחזו ידיים.‬
‫קדימה.‬
‫טקס הצ'וד.‬
‫זה קרב רצונות.‬
‫הצעד הראשון היה האיחוד שלנו.‬
‫השני היה איסוף הסמלים.‬
‫זה הצעד האחרון.‬
‫מה... ‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫אל תביטו בהם!‬
‫אלה אורות המתים? - אל תביטו בזה!‬
‫בסדר.‬
‫להפוך אור לחושך. להפוך אור לחושך. תגידו את זה!‬
‫להגיד מה? - תגידו את זה!‬
‫להפוך אור לחושך.‬
‫להפוך אור לחושך. מייק, מה קורה, אחי?‬
‫תמשיכו לחזור על זה!‬
‫להפוך אור לחושך.‬
‫להפוך אור לחושך!‬
‫להפוך אור לחושך.‬
‫זה עובד? הצלחנו?‬
‫מה זה? זה חלק מזה?‬
‫מייק, זה אמור לקרות?‬
‫מה? לא. - תמשיכו להגיד!‬
‫מה? - תמשיכו להגיד!‬
‫להפוך אור לחושך!‬
‫להפוך אור לחושך. - קדימה!‬
‫להפוך אור לחושך.‬
‫היי! היי!‬
‫לעזאזל!‬
‫לזוז!‬
‫בב. בב.‬
‫ריצ'י.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני לא שומע כלום. - הוא בסדר.‬
‫אתה בסדר? - כן. לא.‬
‫רגע, איפה מייק? - מייק!‬
‫מייק! - מייק!‬
‫אני פה! - היי, חבר'ה.‬
‫הצלחנו? הצלחנו?‬
‫שמנו את הסמלים בדבר. זה טוב, נכון?‬
‫הצלחנו, נכון?‬
‫לעזאזל! לעזאזל!‬
‫זה עבד, מייקי? זה עבד?‬
‫תגיד להם למה הטקס הקטן והמטופש שלך לא עבד.‬
‫תגיד להם שהכול רק... ‬
‫מה המילה, אדס?‬
‫גזיבו?‬
‫מייק, על מה הוא מדבר?‬
‫מייקי?‬
‫מייקי, לא הראית להם את הצד הרביעי, נכון?‬
‫לא רצית שהם ידעו מה באמת קרה לשוקופיווה המסכנים?‬
‫זין, מייקי. שיקרת לנו שוב?‬
‫לא, אבל הם לא האמינו!‬
‫הם לא האמינו שיוכלו להרוג את זה! לכן זה לא עבד אז!‬
‫אתה צוחק עליי, מייק?‬
‫פגענו בו. - זין!‬
‫לך תזדיין, מייקי!‬
‫הייתי צריך משהו, כל דבר, כדי שניזכר.‬
‫כל דבר כדי שנאמין!‬
‫לעזאזל עם זה! - זין!‬
‫אורות המתים!‬
‫אל תביטו בהם!‬
‫במשך 27 שנים... ‬
‫חלמתי עליכם.‬
‫חשקתי בכם.‬
‫התגעגעתי אליכם!‬
‫מייק! זוז לאחור!‬
‫חיכיתי לרגע הזה ממש.‬
‫מייקי! אתה חייב לזוז, מייקי!‬
‫מצטער. אני מצטער, חבר'ה. - מייק, בחייך, אחי!‬
‫אני מצטער. אני מצטער כל כך.‬
‫זמן לצוף!‬
‫לעזאזל! - מצטער.‬
‫מייק, קדימה, קום! תקים אותו!‬
‫זוזו! - רוצו!‬
‫אוי, לעזאזל!‬
‫רוצו! זוזו!‬
‫זוזו!‬
‫זוזי!‬
‫לאן הוא הלך? - אל תדאגי. נמצא דרך החוצה.‬
‫לעזאזל! - הוא יכול לראות אותנו?‬
‫אלוהים! - לעזאזל.‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫לא ייאמן! לא ייאמן! רוצו!‬
‫אוי, לעזאזל!‬
‫לעזאזל. אתה בטח צוחק עליי.‬
‫- מפחיד מאוד -‬
‫- מפחיד -‬
‫- בכלל לא מפחיד -‬
‫אנחנו לכודים. - לאן נלך?‬
‫לעזאזל עם זה!‬
‫בסדר. "בכלל לא מפחיד". בסדר?‬
‫לא.‬
‫חכה. למה? - הסימונים הפוכים. הוא משחק בנו.‬
‫אתה בטוח?‬
‫תבטח בי. - משוכנע?‬
‫כן! - בסדר!‬
‫איפה הנעל שלי?‬
‫מה הקטע? אמרת לי לבטוח בך!‬
‫הוא לא משחק בנו.‬
‫בואו נלך ל"בכלל לא מפחיד". - בסדר.‬
‫בסדר. נלך.‬
‫לעזאזל.‬
‫אין סיכוי שאפול שוב בפח הזה.‬
‫כן. הדבר הזה מפלצת מזוינת.‬
‫ריצ'י, תושיב אותו.‬
‫אני מכיר את הצעדים שלך, בן זונה.‬
‫ריץ'?‬
‫זה עזב, אחי.‬
‫כן. חכה. - בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫שב.‬
‫הא עשה את זה.‬
‫זה חמוד.‬
‫כלב טוב. - זה ממש חמוד.‬
‫כלב טוב.‬
‫אתה כלב טוב? - כלב טוב.‬
‫לעזאזל!‬
‫בפעם הבאה פשוט נלך על "מפחיד" רגיל.‬
‫בפעם הבאה?‬
‫איבדתי אותה, בילי.‬
‫היא פשוט צפה לה משם.‬
‫אני לא כועס עליך.‬
‫אתה אשם במה שקרה, נכון?‬
‫לא באמת היית חולה עד כדי כך באותו בוקר, נכון?‬
‫לא.‬
‫סתם העמדתי פנים... ‬
‫כי לא רציתי לשחק איתך.‬
‫פשוט לא רציתי.‬
‫אתה שיקרת ואני מתי.‬
‫אתה שיקרת ואני מתי!‬
‫זה קרה בגללי, ג'ורג'י. בגללי.‬
‫לא. זה לא... ‬
‫שיקרת ומתי!‬
‫אתה שיקרת ואני מתי!‬
‫את שם, חראית קטנה? אני מריחה אותך.‬
‫יש לך ריח של לויס ליין.‬
‫הנה ג'וני!‬
‫כל ההצלחה הזאת... ‬
‫כל כפיפות הבטן... ‬
‫אבל עמוק בפנים, עדיין סתם לוזר קטן ושמן, שמן, דובון... ‬
‫שתמיד ידע שהוא ימות לבד.‬
‫זונה! - בב!‬
‫בברלי!‬
‫בבי.‬
‫פשוט תפתחי לי את הדלת, בסדר?‬
‫בברלי, את שומעת אותי?‬
‫בואי לאבא עכשיו.‬
‫בב, אל תקשיבי!‬
‫בב!‬
‫את עדיין הילדה הקטנה שלי, בבי?‬
‫בברלי, אני אוהב אותך!‬
‫בן!‬
‫את עדיין הילדה הקטנה שלי, בבי?‬
‫את עדיין הילדה הקטנה שלי?‬
‫כבר לא!‬
‫חתיכת... ‬
‫"שיערך אש חורפית.‬
‫"גחלי ינואר.‬
‫"גם לבי... ‬
‫"גם לבי..."‬
‫לא!‬
‫בן!‬
‫"גחלי ינואר."‬
‫"גם לבי בוער שם."‬
‫זה היית אתה.‬
‫מגיע לנו למות.‬
‫לא.‬
‫היית האח הגדול הכי טוב בעולם.‬
‫לא! הרגנו את אחינו הקטן!‬
‫הוא אהב אותך.‬
‫ורק כי לא התחשק לך לשחק ביום גשום... ‬
‫רק פעם אחת... ‬
‫זה לא אומר שזו אשמתנו.‬
‫וזאת מעולם... ‬
‫מעולם... ‬
‫לא הייתה.‬
‫ביל.‬
‫התגעגעת אליי?‬
‫אני יודע מה אתה.‬
‫לכן אני לא פוחד.‬
‫טוב, אני יודע מה אתה.‬
‫מטורף.‬
‫היי, פרצוף תחת!‬
‫רוצה לשחק "אמת או חובה"?‬
‫הנה אמת.‬
‫אתה נקבה מדולדלת!‬
‫כן, נכון!‬
‫בוא נרקוד. ייפי-קיי-יה... ‬
‫זה הורג מפלצות.‬
‫אם אתה מאמין בזה.‬
‫ביפ-ביפ, בן זונה!‬
‫לא ייאמן!‬
‫ריץ'!‬
‫היי, ריץ', תתעורר!‬
‫היי.‬
‫כן! הנה הוא, חבר!‬
‫היי, ריצ'י, תקשיב!‬
‫נראה לי שפגעתי בו, אחי!‬
‫נראה לי שהרגתי את זה!‬
‫כן! נראה לי שהרגתי את זה על אמת!‬
‫אדי.‬
‫ריצ'י.‬
‫לא!‬
‫אדי.‬
‫לא!‬
‫אדי!‬
‫אדס!‬
‫אדס! אדס! - אדי!‬
‫אדס, בחייך, אחי.‬
‫זהירות! זהירות!‬
‫צאו לשחק, לוזרים!‬
‫הוא פצוע. ממש קשה.‬
‫חייבים להוציא אותו.‬
‫איך נעשה את זה, ריצ'י?‬
‫כמעט הרגתי את זה.‬
‫המצורע.‬
‫הידיים שלי סביב צווארו.‬
‫והרגשתי שהוא נחנק.‬
‫הקטנתי אותו.‬
‫הוא נראה חלש כל כך.‬
‫השוקופיווה.‬
‫על כל היצורים החיים לציית לחוקים של הצורה שהם מאכלסים.‬
‫חבר'ה!‬
‫יש מעבר. מפה.‬
‫המנהרה.‬
‫פניווייז חייב להקטין את עצמו... ‬
‫כדי לעבור מבעד לכניסה למערה, נכון?‬
‫אז אם נגיע לשם, נכריח אותו להצטמק.‬
‫כן.‬
‫נקטין אותו. נקטין מספיק כדי להרוג אותו.‬
‫אני מריח את סירחון הפחד שלכם!‬
‫זוזו! לזוז! - קדימה! קדימה!‬
‫זה צר. תיזהרו!‬
‫אני צריך מנוחה קטנה. תודה.‬
‫היי.‬
‫היי, ריצ'י?‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬
‫מה? מה קורה, חבר?‬
‫זיינתי את אימא שלך.‬
‫לוזרים החוצה!‬
‫זוזו. זוזו!‬
‫תפסתי אתכם!‬
‫ילדים קטנים ומטונפים שכמותכם.‬
‫יש לך תוכנית חלופית? מה נעשה עכשיו?‬
‫תמותו. זה מה שתעשו.‬
‫מייק?‬
‫יש יותר מדרך אחת להקטין מישהו.‬
‫נגרום לו לחשוב שהוא קטן.‬
‫מה? - נגרום לו לחשוב שהוא קטן.‬
‫אני? קטן?‬
‫אני אוכל העולמות.‬
‫לא מבחינתנו.‬
‫אתה סתם ליצן.‬
‫אתה זקנה חלשה.‬
‫אוכל העולמות.‬
‫ילד חסר ראש!‬
‫מתחזה!‬
‫אתה חקיין!‬
‫חקיין!‬
‫אתה בריון מזוין!‬
‫אתה סתם ליצן מזוין!‬
‫אוכל העולמות!‬
‫ליצן! ליצן טיפש ומזוין!‬
‫ליצן!‬
‫מצורע!‬
‫אתה ליצן!‬
‫ציור!‬
‫אתה ליצן! - אני כבר לא פוחד ממך!‬
‫מומיה טיפשה ומזוינת!‬
‫אתה ליצן!‬
‫ליצן! ליצן! - ליצן מזוין!‬
‫ליצן! - ליצן!‬
‫אתה ליצן מזוין!‬
‫אתה ליצן!‬
‫מומיה טיפשה! - ליצן!‬
‫ליצן, בן זונה!‬
‫אני אוכל העולמות!‬
‫ליצן!‬
‫ליצן! - אתה סתם ליצן!‬
‫ליצן!‬
‫אני אוכל העולמות!‬
‫ליצן!‬
‫אף אחד לא חושש ממך.‬
‫אף אחד לא פוחד ממך.‬
‫ליצן! ליצן! - מתחזה.‬
‫ליצן. ליצן. ליצן.‬
‫ליצן.‬
‫עם לב מפוחד שפועם.‬
‫תראו אתכם.‬
‫התבגרתם.‬
‫אדי. אדי.‬
‫אדי. הרגנו את פניווייז, אחי.‬
‫אדי?‬
‫ריצ'י.‬
‫הוא מת.‬
‫הוא בסדר. סתם פצוע. צריך להוציא אותו מפה.‬
‫הוא פצוע. בן.‬
‫ביל, הוא בסדר. חייבים להוציא אותו מפה.‬
‫בב.‬
‫ריצ'י.‬
‫מה?‬
‫מותק, הוא מת.‬
‫חייבים ללכת. בוא, ריצ'י.‬
‫חייבים ללכת.‬
‫בוא, חבר. בוא.‬
‫שחרר אותו, אחי. שחרר אותו.‬
‫תפסתי.‬
‫אפשר לעזור לו, חבר'ה! אפשר לעזור לו!‬
‫זוז! זוז! קום!‬
‫חבר'ה, עדיין אפשר לעזור לו!‬
‫לא! אדי!‬
‫קדימה! זוז!‬
‫קדימה! זוזו!‬
‫לזוז!‬
‫זוזו! - רוצו!‬
‫רוצו!‬
‫אדי! - לא!‬
‫אדי!‬
‫חייבים להיכנס לשם ולהביא אותו!‬
‫הוא עדיין בפנים!‬
‫אדי!‬
‫- אסור לקפוץ או לצלול -‬
‫אתם יודעים מה?‬
‫אדי היה שונא את זה, חבר'ה.‬
‫מה? שאנחנו מתנקים במים מלוכלכים?‬
‫כן.‬
‫הוא היה אומר לנו שנחטוף איזה סטרפטוקוקוס.‬
‫כן.‬
‫אבל הוא היה מצחיק אותנו.‬
‫כן.‬
‫הוא היה דואג לנו.‬
‫כפי שעשה תמיד.‬
‫נכון, ריצ'י?‬
‫היי.‬
‫תודה.‬
‫אני בלי משקפיים, אז אני לא יודע מי אתם, אבל תודה.‬
‫אני באמת לא מוצא את המשקפיים.‬
‫ברצינות?‬
‫משקפיים? - לכו לשם.‬
‫כאן באיזה מקום?‬
‫אני לא רואה אותם. - אני רואה אותם. שם.‬
‫איפה?‬
‫תראה. ממש... ‬
‫אם פשוט תעשה, כאילו... ‬
‫התמזל מזלכם?‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫תראו.‬
‫שום דבר לא נשאר לנצח.‬
‫- דרי קוראת לכם -‬
‫אני לא יכול לחזור ככה הביתה, חבר'ה.‬
‫אימא שלי תהרוג אותי.‬
‫אחי, נעדרת 24 שעות רצופות.‬
‫הפרצוף שלך בוודאות כבר על קרטון חלב.‬
‫בנוסף, הקיא הזה מסריח יותר מנעלי הבית של אימא שלך.‬
‫שתוק, ריצ'י.‬
‫דבר ראשון, לנעלי הבית של אימא שלי יש ריח של פוטפורי, מטומטם.‬
‫לא נכון.‬
‫כן נכון. ובנוסף, מאיפה אתה בכלל יודע איזה ריח יש להם?‬
‫אפשר להיות בשקט, בבקשה, עד שנגיע הביתה?‬
‫"פוטפורי" זה "סיר רקוב" בצרפתית.‬
‫ידעתי שיש בזה משהו רקוב.‬
‫- סיוט ברחוב אלם 5 -‬
‫- אלה היו חבריו, ואמו טעתה:‬
‫- הם לא היו חברים גרועים.‬
‫- אולי, הוא חשב, אין דבר כזה, חברים טובים או גרועים -‬
‫- מייק הנלון -‬
‫מייק? - היי.‬
‫רציתי לשמוע מה איתך.‬
‫לראות אם למדת איך לסיים ספר, לשם שינוי.‬
‫בדיוק סיימתי את הפרק הראשון.‬
‫ונראה לי שהפעם אני יודע לאן אני מתקדם.‬
‫יופי.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה? - בטח.‬
‫למה אנחנו לא שוכחים?‬
‫בשונה מהפעם הקודמת?‬
‫אולי כי זה מת.‬
‫או אולי כי יש לנו יותר שאנחנו רוצים לזכור מאשר לשכוח.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫החלטת מה אתה רוצה לעשות?‬
‫בנוגע לעזיבת דרי?‬
‫אני כבר 27 שנים בתא הזה.‬
‫רואה רק מה שזה רצה אראה.‬
‫- שני מקומיים מתו בשריפה מקצר ילד שרד -‬
‫הגיע הזמן שאראה את השמיים לשם שינוי.‬
‫לך על זה, מייקי.‬
‫קיבלת את המכתב?‬
‫איזה מכתב?‬
‫תדע כשתראה אותו.‬
‫חכה. בדיוק הגיע דואר.‬
‫כולנו קיבלנו מכתב.‬
‫- ביל דנברו -‬
‫פטרישיה אוריס?‬
‫פשוט... ‬
‫פשוט תקרא אותו.‬
‫בסדר.‬
‫ותתקשר אליי. מתי שבא לך.‬
‫בסדר.‬
‫וביל... ‬
‫אני אוהב אותך, אחי.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫בסדר. נתראה.‬
‫- ההיסטוריה של דרי הישנה -‬
‫- נעדר -‬
‫לוזרים יקרים... ‬
‫אני יודע איך זה ודאי נראה... ‬
‫אבל זה לא מכתב התאבדות.‬
‫אתם בטח תוהים למה עשיתי את מה שעשיתי.‬
‫זה כי ידעתי שאני פוחד מדי לחזור.‬
‫ושאם לא נהיה יחד... ‬
‫אם כל מי שחי לא יתאחד... ‬
‫ידעתי שכולנו נמות.‬
‫אז ביצעתי את הצעד ההגיוני היחיד.‬
‫הסרתי את עצמי מהלוח.‬
‫זה הצליח?‬
‫אם אתם קוראים את זה, אתם יודעים את התשובה.‬
‫כל חיי חייתי בפחד.‬
‫פחדתי מהדבר הבא.‬
‫פחדתי ממה שאולי אשאיר מאחור.‬
‫- ר + א -‬
‫אל תעשו את זה.‬
‫תהיו מי שאתם רוצים להיות.‬
‫תהיו גאים.‬
‫ישנת טוב?‬
‫כן.‬
‫חלמתי חלום יפהפה.‬
‫ואם תמצאו מישהו ששווה להיאחז בו... ‬
‫אל תיתנו לו לעזוב לעולם.‬
‫לכו בדרככם שלכם.‬
‫לאן שהיא תיקח אתכם.‬
‫תראו במכתב הזה הבטחה.‬
‫הבטחה שאני מבקש מכם שתבטיחו.‬
‫לי.‬
‫זה לזה.‬
‫שבועה.‬
‫תבינו, העניין בלהיות לוזר הוא... ‬
‫שאין לך מה להפסיד.‬
‫אז... ‬
‫היו נאמנים.‬
‫היו אמיצים.‬
‫עמדו.‬
‫האמינו.‬
‫ולעולם אל תשכחו... ‬
‫אנחנו לוזרים... ‬
‫וכך נהיה תמיד.‬
‫- באהבה לזכר וורן אפלבי היקר שלנו -‬
‫- זה חלק 2 -‬
- = www.OpenSubtitles.org =-