הובא וסונכרן ע"י גדעון
.ראשית, קווי המיתאר שלי
.המתווה הכללי
.אל תיחפזו
.אל תמהרו. התבוננו בי
.ראו איך הזרועות שלי מונחות
.וכפות הידיים
?מי הביא לכאן את הציור הזה
.מצאתי אותו במחסן .לא הייתי צריכה? -לא
?את ציירת אותו
.כן
.מזמן
?איך הוא נקרא
."דיוקן של נערה עולה באש"
?לאן אני צריכה ללכת
!טפסי ישר קדימה, לכיוון העצים
.אני מריאן
.זה היה אולם לקבלות פנים
.אף פעם לא ראיתי שהשתמשו בו
?את נמצאת פה מזמן .שלוש שנים-
?את אוהבת את המקום .כן-
.אשאיר אותך להתייבש קצת
.סליחה, לקחתי לי משהו לאכול .הייתי רעבה
.אפשר לקבל כוס יין? -כן
?מותר להיות סקרנית
?איך הגברת הצעירה
.אני לא מכירה אותה היטב
אבל את נמצאת פה .כבר שלוש שנים
.היא הגיעה רק לפני כמה שבועות
?מאיפה
.ממנזר הבנדיקטינים
?היא עזבה את הנזירות
.הן הביאו אותה לכאן, הביתה
.אחותה מתה
?זו שהייתה אמורה להתחתן
?היא מתה ממחלה
.לא
?את חושבת שתצליחי
?אצליח? במה
.לצייר אותה
?למה את שואלת
.היה פה צייר אחר, לפנייך
.הוא לא הצליח ?מה קרה-
.אני לא יודעת
.אין מבחר .בעצם, זו היחידה שיש
.עדיין אין לה שמלות .היא לובשת את מדי המנזר
.היא זהובת שיער, כן? -כן
.השמלה הזו תתאים
?את מכירה את הציור הזה
.אבי צייר אותו
.זה אחד הציורים הראשונים שלו
.זה היה במילאנו, לפני שהתחתנתי
.המחזר של בתי הוא ממילאנו
אם ציור הדיוקן שלה .ימצא חן בעיניו, ניסע לשם
.אתן תסעו
.עלייך לדעת משהו
.היא כבר התישה צייר אחד לפנייך
במילים פשוטות .היא סירבה לשבת לפניו
.הוא מעולם לא ראה את פניה
?למה היא סירבה שיצייר אותה
.כי היא מסרבת לנישואים האלה
.עלייך לצייר אותה בלי ידיעתה
היא חושבת .שאת בת-לוויה שלה לטיולים ברגל
.היא שמחה על כך מאוד
,מאז שהגיעה .איני מרשה לה לצאת מהבית
?מדוע
כי לא הייתי מספיק זהירה .לגבי אחותה
היא חושבת שאני כאן כדי להשגיח עליה
.ואת, התבונני בה
?אפשרי, לדעתך, לצייר כך דיוקן
זה פשוט .יותר מאשר לשמש לה בת-לוויה
.הדיוקן הזה שלי הגיע לכאן לפניי
כשנכנסתי לחדר הזה ,בפעם הראשונה
.ראיתי את דמותי תלויה על הקיר
.היא המתינה לי
.היא כאן .היא מחכה לך כדי לצאת
.היכנסי
?אמרי לי, מה קרה לגברתך הצעירה
?איך היא מתה
.טיילנו ליד הצוקים
.היא הלכה מאחוריי, ולפתע נעלמה
ראיתי את גופה המרוסק .למרגלות הצוק
.ראית אותה נופלת? -לא
.אני חושבת שהיא קפצה
?מדוע את חושבת כך
.כי היא לא צעקה
.שנים חלמתי לעשות את זה
?למות
.לרוץ
יש להראות את האוזן ,ולבחון היטב את התנוך
.גם אם השיער מכסה אותו
על האוזן ,להיות בעלת גוון חמים ושקוף
.למעט פתח האוזן, שתמיד מודגש
,גונה, גם באור ,יהיה חלש מזה של הלחי
.הבולטת יותר
?הבאת איתך ספר
.כן
?את יכולה להשאיל לי אותו
.אביא אותו
.תודה
.מוזר שאת ישנה כאן
!גברתי... גברתי
.היא מחכה לך
.היא למטה? -כן
.התעטפי בזה. יש רוח חזקה
.אני רוצה להיכנס למים
.אולי כשהים יהיה רגוע יותר. -כן
?כמה זמן תישארי .עוד שישה ימים-
?את יודעת לשחות
.אני לא יודעת
,אם אינך יודעת לשחות .זה מסוכן מדי
כלומר אני לא יודעת .אם אני יודעת לשחות
.איך היה היום? -קשה
היא תמיד צועדת לפניי
.ומטיילת על החוף לבד
.התחלת לצייר אותה? -עדיין לא
.אפילו לא ראיתי אותה מחייכת
?ניסית להצחיק אותה
?זה לא גמור
.אחותי רקמה את זה
?את חושבת שהיא רצתה למות
את האדם הראשון .שלא פוחד לשאול אותי את זה
.מלבדך, כנראה
.לא בקול רם. אבל כן
.במכתבה האחרון, היא התנצלה .בלי שום סיבה
?על מה היה לה להתנצל, לדעתך
.על שהשאירה לי את גורלה
.נשמע כאילו זה היה נורא
מה את יודעת ?על הנישואים שמתכננים עבורי
את אמורה להתחתן .עם גבר ממילאנו. זה הכול
.זה גם כל מה שאני יודעת
.את מבינה מדוע זה מטריד אותי
.אם את אומרת את זה כך, אז כן
.אני אומרת את זה כמו שזה
?היית מעדיפה להישאר במנזר
.אלה חיים שיש בהם יתרונות
.יש שם ספרייה .אפשר לשיר, ולהאזין למוסיקה
.ותחושת השוויון נעימה
לדעתי, מנזר הוא מקום .מאוד לא הוגן
עזבתי אחרי שקיבלתי .את לחם הקודש בפעם הראשונה
הענישו אותי על שציירתי .על השוליים במחברת
.את מציירת? -כן. קצת
?ואת? מתי תתחתני
.אני לא יודעת אם אתחתן
.את לא חייבת? -לא
.אקח עליי את העסק של אבי
.לך מותר לבחור .משום כך את לא מבינה אותי
.אני כן מבינה אותך
?איך עוברים עליכן הימים
אנו חוזרות מאוחר .ונשאר לי רק מעט אור כדי לעבוד
מחר אחרי הצהריים .אשאיר אותה כאן, איתי
.תהיי חופשייה להתקדם
?אולי תרשי לה לצאת מהבית לבד
.אינך צריכה לחשוש .היא לא עצובה, היא כועסת
את חושבת ?שאיני יודעת שהיא כועסת
.אני יודעת זאת היטב
.כן. גם אני יודעת זאת
?היכן למדת איטלקית .במילאנו-
?את מכירה את מילאנו .אני משתוקקת לחזור לשם
.לא הייתי שם כבר 20 שנה
,אמרי לה שמילאנו יפהפייה
.ושהחיים שם יהיו נעימים יותר
.היא לא מרבה לדבר איתי
לא אשיא אותה למישהו .מאצולת הכפר המקומית
.אני רוצה לשלוח אותה למקום אחר
.שם היא תשתעמם פחות
.וגם את .בהחלט. למה לא-
אני יוצאת .לאזור החוף באותו הזמן כמוך
,אם אינך חייבת לחזור לפריז
.יש לי ידידה שרוצה שיציירו אותה
.תודה
.זה לא יהיה פשוט
.ידידתי מכוערת במיוחד
.היא מכוערת מאוד
.עוררת בי צחוק
.זה לא קרה לי כבר עידן ועידנים
.לא עשיתי שום דבר. -את כאן
.כדי לצחוק דרושים שניים
?מריאן
.יש לך טבק? -כן
אמך תרשה לך .לצאת מחר מהבית לבד
.תהיי חופשייה
?להיות חופשייה פירושו להיות לבד
?את חושבת שלא .אומר לך מחר-
.אלך למיסה
?לקבל את לחם הקודש
.אני רוצה לשמוע מוסיקה
.נגינת האורגן יפה, אבל קודרת
.איני מכירה משהו אחר
.אף פעם לא שמעת תזמורת? -לא
?ואת, כן
.ספרי לי על זה
.לא קל לתאר מוסיקה
?מה זה .יצירה שאני אוהבת-
?היא עליזה
.לא עליזה, אבל מלאת חיים
.היא עוסקת בסערה שעומדת לפרוץ
.החרקים חשים בה
.הם נעשים נסערים .ואז, הסערה פורצת
.עם ברקים ורוחות
אוף, שכחתי
.עוד תשמעי אותה .מילאנו היא עיר של מוסיקה
.אם כך, אני מצפה לה בכליון עיניים
,אני אומרת לך .עוד יקרו דברים טובים
את אומרת שמפעם לפעם
.אמצא לי ניחומים
?איך הייתה המיסה
.את נראית עליזה. -שרתי הרבה
.את הולכת? כבר? -כן
?תצאי איתי לטייל מחר
.כן
,הייתי לבד .וחשתי את החופש שעליו דיברת
.אבל גם חשתי שאת חסרה לי
.סיימתי את ציור הדיוקן
?את מרוצה ממנו .אני חושבת שכן-
.בואי. נלך לראות אותו
?מותר לבקש טובה
.דברי
,אני רוצה להראות אותו קודם לה
.ולגלות לה את האמת בעצמי
.אני מבינה .היא מחבבת אותך מאוד
?מנין לך
.היא מדברת עלייך
אלואיז
.עליי לספר לך משהו
.אני ציירת .באתי לכאן כדי לצייר אותך
.אמש סיימתי לצייר את דיוקנך
עכשיו אני מבינה .מדוע שיבחת את קסמי הגלות
.הרגשת אשמה
?את נוסעת
.עוד מעט. יחד עם אמך
.אם כך, היום איכנס לים
?נו? את יודעת לשחות
.אני עוד לא יודעת אם אני יודעת
?ראית אותי .לצוף את יודעת-
.בואי נחזור
.זה מסביר את המבטים שלך
?אין לך מה לומר
?זאת אני
.כן
?כך את רואה אותי
.לא רק אני
?מה פירוש לא רק את
יש חוקים, מוסכמות, רעיונות
?כלומר אין חיים
?אין נוכחות
נוכחותך מורכבת מרגעים חולפים .שאולי אין בהם אמת
.לא הכול חולף
.יש רגשות בעלי עומק
את העובדה שהם לא קרובים אליי .אני מסוגלת להבין
אבל עצוב מאוד .שהם לא קרובים אלייך
?מנין לך שהם לא קרובים אליי
.לא ידעתי שאת מבקרת אמנות
.ואני לא ידעתי שאת ציירת
.אני הולכת לקרוא לאמי
.הוא לא היה מספיק טוב .אתחיל מהתחלה
.את צוחקת
.צר לי
.הוא לא היה מספק
.אם כך, אין לך כישרון .את משוחררת
.היא נשארת
.אני אשב לפניה
.באמת? -כן
?מדוע
?מה זה משנה לך
.זה לא משנה לי
.אני נוסעת לחמישה ימים .שהציור יהיה גמור כשאשוב
?ואני אחליט, לא אתן. ברור
.בואי ניפרד כמו כשהיית קטנה
.שבי
.הפני את החזה שלך לעברי
.עוד קצת
.סובבי מעט את הראש
.הניחי את הזרוע כאן
.לא כך .מותר? -כן
.החזיקי ביד שלך. לא. להיפך
.ככה
.נוח לך? -כן
?תצליחי להישאר בתנוחה הזאת .כן-
.הסתכלי אליי
.החום יעשה לך טוב
.גלעיני הדובדבנים שומרים עליו
.תודה לך
,בדרך-כלל יש לי אחת מוכנה
.אבל המחזור שלי נפסק
?כמה זמן כבר .שלושה חודשים-
?זו הפעם הראשונה שזה קורה לך .כן-
.את רוצה ילד? -לא
חיכיתי שהגברת תיסע .כדי לטפל בזה
!אני לא יכולה! -עוד קצת
!אני לא יכולה יותר
.לא. אסור שיהיו פרחים
.זה מוכן
?זה יספיק .נחכה ונראה-
?זה קרה גם לך
.כן
.את ידעת אהבה
.כן
?איך זה
.קשה לומר
?כלומר איזו מין הרגשה זו
.אינני מצליחה לעורר בך חיוך
,אני מרגישה שהצלחתי .ואז הוא נעלם
.הכעס תמיד גובר עליו
.אצלך, במיוחד
.לא התכוונתי לפגוע בך .לא פגעת-
.פגעתי. אני מרגישה
,כשאת נרגשת .את עושה עם היד כך
.באמת? -כן
,וכשאת נבוכה
.את נושכת את השפתיים
.וכשאת נרגזת, אינך ממצמצת
.את יודעת הכול
.סלחי לי .לא הייתי רוצה להיות במקומך
.אנחנו באותו המקום .בדיוק באותו המקום
.גשי לכאן. בואי
.התקרבי
.הביטי
,כשאת מביטה בי ?במה אני מביטה
,כשאינך יודעת מה לומר
את מורידה את הראש .ונוגעת במצח
,כשאת כועסת מאוד .את מרימה את הגבות
,וכשאת מוטרדת .את נושמת דרך הפה
!לא נגעתי! -ניצחתי! -ניצחתי
.כן נגעת. -השתדלי להתרכז
.תורך
.את מרמה
!אני לא מרמה .אני משחקת מהר
.המשיכי
.שניים !שני קלפים. שתי שישיות-
.ניצחתי. -כן. ניצחת
.תורך
!לא. המשיכי. המשיכי
.חשפי את הצוואר
.עוד
.את חושבת על בעלי לעתיד
?את מציירת גם דוגמני עירום
.כן. נשים
?מדוע לא גברים
?אסור לי. -מדוע
.כי אני אשה
?זה עניין של צניעות
זה בעיקר כדי למנוע מאיתנו .להצטיין באמנות
מאחר שאיננו מכירות ,את האנטומיה הגברית
איננו יכולות לצייר .את מושאי הציור הנחשבים באמנות
?איך את מסתדרת
.אני עושה את זה בסתר
.זה נסבל
מה את אומרת למודלים שלך ?כדי להצחיק אותן
.את משועממת? -לא
.אני מתעניינת בך
.גון פנייך נפלא היום
.את הדורה מאוד
.את מדגמנת נפלא
.את יפה
.זה מה שאני אומרת להן
ואז, כשצלילי הלירה" ,מלווים את קולו
הוא שר"
הו, אלי השאול" ,שאליה יורדים כל בני התמותה
.באתי לכאן לחפש את אשתי"
,היא דרכה על נחש ארסי"
והוא הכיש אותה" .וגזל ממנה את נעוריה
,אני מפציר בכם"
השיבו את אורידיקה" ממותה המוקדם
.ואתן לכם הכול"
.כולנו מסיימים את חיינו כאן"
.זהו משכננו האחרון"
.אתם השולטים בבני האדם"
לאחר שתסיים" ,את מספר השנים שנקצבו לה
.היא תהיה שלכם"
אם יסרב הגורל" ,להעניק לאשתי את החסד הזה
.לא אשוב על עקבותיי. בי נשבעתי"
".תוכלו להתענג על מות שנינו"
.הוא משכנע. -מאוד
.אני מקווה שהם לא יסרבו לו
,או-אז, בפעם הראשונה"
הרטיבו דמעות" את לחייו של אומנידס
.ששוכנע מדברי עצמו" כלתו של המלך, גם שליט השאול
.לא יכלו לעמוד בפני תפילתו"
.הם זימנו אליהם את אורידיקה"
,היא הייתה שם" בין הרוחות שזה מקרוב באו
והתקרבה בצליעה" .מפאת פצע ההכשה
היא הוחזרה לאורפאוס, בתנאי"
שלא יפנה את מבטו לאחור" עד לצאתו משם
.שמא יבוטל החסד שהוענק לו"
,הם ירדו בדממה בשביל"
,במדרון התלול, האפל"
.שהיה אפוף ערפל כבד"
בהתקרבם אל סף פני האדמה"
מחשש פן יאבד את אורידיקה" ובתשוקתו לראותה
פנה בעלה האוהב לאחור"
.והיא התרחקה מיד"
היא פשטה את זרועותיה קדימה" כדי להחזיק בו
זרועותיה האומללות" .חבקו רק אוויר ריק
.היא מתה בשנית, ולא התלוננה"
ועל מה תתלונן? אשמתו" ".היחידה הייתה שאהב אותה
!זה נורא
!אשה אומללה ?למה הוא פנה לאחור
.אמרו לו שלא יפנה אבל הוא פנה .בלי שום סיבה
?תמיד יש סיבות. -את חושבת
.קראי את זה שוב
בהתקרבם אל סף פני האדמה"
מחשש פן יאבד את אורידיקה" ובתשוקתו לראותה
".פנה בעלה האוהב לאחור"
לא. אסור לו .להביט בה פן יאבד אותה
.זאת לא סיבה .אמרו לו שלא יעשה זאת
.הוא מאוהב בטירוף. זה חזק ממנו
.אני חושבת שסופי צודקת
.הוא היה יכול לעמוד בזה .הסיבות שלו לא רציניות
.אולי הוא בוחר בזה ?בוחר? במה-
.הוא בוחר רק לזכור אותה .משום כך הוא פונה לאחור
.הוא בחר כמשורר, לא כמאהב
היא אמרה לו שלום אחרון"
,שהגיע אל אוזניו אך בקושי"
ושבה וצנחה" ".אל תוך התהום שממנה באה
אולי היא הייתה זו שאמרה לו
".פנה לאחור"
היא אומרת שאני עדיין בהיריון .ושאבוא אליה בעוד יומיים
.אני אבוא איתך
?לא נמתין לאלואיז
.היא לא מרגישה טוב .היא לא רוצה ארוחת ערב
.חשבתי שנבהלת וברחת
.צדקת. אני פוחדת
את חושבת שלכל הנאהבים ?נדמה שהם ממציאים משהו חדש
.אני יודעת את התנועות
.חיכיתי לך ודמיינתי לי את הכול
.חלמת עליי? -לא
.חשבתי עלייך
?את לא רוצה לבוא איתי
!אני באה
.קומי
.חכי
.ככה טוב
.שכבי
.הרימי את הרגליים
.זהו. סיימנו
.תודה
.נשימות עמוקות
.הביטי
.לכי לישון
.אני אשגיח עליה
.אני לא רוצה ללכת לישון
?סופי? את ישנה
.לא
?את יכולה לקום
.עזרי לה
.קחי את כלי הציור שלך .אנחנו הולכות לצייר
.סופי... גשי לכאן
.שבי. התקרבי
.שכבי
.הביטי בה
.כופפי מעט את הגב
.סופי... ישרי את הראש
כן
?הפסיקי. -להפסיק מה
.את מה שאת עושה
.היי רצינית
.אל תזוזי
.קניתי את זה מאחת הנשים בחגיגה
.זה צמח
.היא אמרה שזה בשביל לעוף
.ניסית את זה פעם? -אף פעם
?את רוצה לנסות? -עכשיו
היא אמרה שהוא גורם הרגשה .שהזמן ארוך יותר
העיניים שלך
.את צריכה לשתות
.הפעם הוא מוצא חן בעיניי
אולי מפני שאני מכירה אותך .טוב יותר
.ואולי השתניתי. -אולי
.את הקודם לא השמדת בגללי
.השמדת אותו בגללך
.גם את זה הייתי משמידה
?מדוע
מפני שבאמצעותו .אני מוסרת אותך למישהו אחר
!זה נורא
,עכשיו, כשאני שייכת לך מעט .את נוטרת לי טינה
.לא נכון .כן נכון. את יודעת שכן-
.את כבר לא לצדי
את מאשימה אותי .בדבר הבא שיקרה: הנישואים שלי
.את כבר לא תומכת בי
.את צודקת
.דברי. אמרי לי מה מעיק עלייך
.חשבתי שאת אמיצה יותר
.אני חשבתי שגם את אמיצה יותר
.זהו, אם כן
.את חושבת שאני כנועה גרוע מכך
את חושבת !שאני שותפה לדבר עבירה
.את מדמיינת לך את העונג שלי
.זו אחת הדרכים שלא להתייאש
,דמייני לך שאני מאושרת או אומללה .אם זה מעודד אותך
.אבל אל תדמייני לך שאני אשמה
.היית מעדיפה שאתנגד
.כן
?את מבקשת שאתנגד
!עני לי
.לא
.ראית את אלואיז? -לא
.היא לא בחדרה
.קיבלנו ידיעה
.הגברת חוזרת מחר בבוקר
?בסדר גמור. -תהיי מוכנה
.כן
.סלחי לי
.אמך חוזרת מחר
.בואי. עמדי פה איתי
?מתי נדע שהוא גמור
.בשלב מסוים נפסיק
.סיימנו
?בשביל מי זה
.בשבילי
אפשר להעתיק את התמונה הזאת .עד אין סוף
.כן
בעוד זמן-מה, את תראי אותה
.כשתחשבי עליי
.לי אין תמונה שלך
.את רוצה תמונה שלי? -כן
.איזו? -זו
.תני לי את הספר שלך
.אמרי מספר. -28
.עינייך נעצמות
.אל תירדמי. אל תירדמי
.אני מרגישה משהו חדש
?מה
.חרטה
.אל תתחרטי
.רק תזכרי
.אני אזכור שנרדמת אז במטבח
אזכור
את מבטך הקודר .כשניצחתי אותך בקלפים
.אזכור את הפעם הראשונה שצחקת
.לקח לך זמן להתחיל להצחיק אותי
.זה נכון. בזבזתי זמן
.גם אני בזבזתי זמן
אני אזכור את הפעם הראשונה .שרציתי לנשק אותך
?מתי זה היה? -לא הרגשת
.בחגיגה, ליד המדורה
.כן. רציתי אז
.אבל זו לא הייתה הפעם הראשונה
.ספרי לי
.לא. ספרי לי את
כששאלת אותי .אם כבר ידעתי אהבה
,"הרגשתי שהתשובה תהיה "כן
.ושזה קרה באותו רגע
.אני זוכרת
.בוקר טוב. -בוקר טוב
.הם הגיעו
.טוב מאוד
.בשבילך. -תודה
.אלואיז... בואי איתי
.עוד מעט. -לא. מיד
.הבאתי לך מתנה
.אפרד ממך כאן
.להתראות
.דרך צלחה
!הסתובבי
.ציירת אותי עצובה מאוד
.היית עצובה .עכשיו כבר לא-
.ראיתי אותה שוב בפעם ראשונה
?את שומרת על התמונות
.אני מתבוננת בתגובות
?רוצה את תגובתי .ה"אורפאוס" הזה נפלא
.אביך בכושר מעולה
.אני ציירתי את זה .מסרתי את הציור בשמו
בדרך-כלל הוא מצויר ,לפני שהוא פונה לאחור
,או אחר-כך .כשאורידיקה מתה
בציור שלך .הם נראים כאילו הם נפרדים
.ראיתי אותה עוד פעם אחת .האחרונה
.היא לא ראתה אותי
"דיוקן של נערה עולה באש"
נעמי מרלאן אדל אנל
ולריה גולינו
כתבה וביימה: סלין שאמה
עברית: נורית יהודאי
הפקת כותרות: אולפני אלרום
הובא וסונכרן ע"י גדעון