שום דבר לא יהיה אותו הדבר אחרי הלילה.
שום דבר!
חלק מהאמנים, חלק מהאנשים, חלק מהאישיויות…
הלילה יהיה אחד הלילות הכי מטורפים אי פעם,
ואני שמח שיש לי מושב טוב, כי אני לא רוצה לפספס כלום.
התזמון שלך מושלם.
היי. - ברוס, ליונל. הכול טוב
הכול טוב. כן.
ברוס. גם סמוקי כאן.
שנה חדשה טובה, מותק.
סטיב!
האמנים הגדולים ביותר של דור התאחדו
עם כל האגו שלנו,
עם כל הכישרון שלנו,
כדי להציל חיי אנשים.
אני בטח בחלום.
טוב, חבר'ה.
שלום.
אבל היה לנו רק לילה אחד.
הם לא יחזרו מחר.
זה מה שנעשה.
היה עמוס ותוסס,
ואנשים לא ידעו מה אנחנו הולכים לעשות.
אתה מתרגש, ולו רק מכך שהערב יוצא דופן.
לא היה דבר יותר כאוטי
מאשר לנסות לאחד את כדור האנרגיה היצירתי הזה.
זו הייתה היסטוריה שקורית ברגע זה.
אחת, שתיים.
בואו נקליט את זה.
בסדר, קדימה!
אגדות מוזיקת רוק.
כוכבי העל הדגולים ביותר.
אתם מוכנים לקראתי
הנה זמר צעיר ומיוחד.
כוכבי העל המרגשים ביותר בעולם המוזיקה היום.
- הלילה הגדול של הפופ -
אני מגיע.
מגיע בהתלהבות.
- ליונל ריצ'י -
בסדר.
בואו נתחיל במסיבה.
אנסה להחזיר אתכם הכי רחוק שאני זוכר.
בתחילת שנות ה-80 עזבתי את ה "קומודורס" .
קן קרייגן, המנהל החדש שלי,
הוא אמר, "טוב, קודם כול, השירים שלך יותר מפורסמים ממך,
"אז נדביק את הפרצוף שלך ליד כל השירים הנפלאים האלה."
מר ליונל ריצ'י.
אלבום הסולו שלי וכל מיני דברים התרחשו,
אז הקריירה התחילה להמריא.
אני טיפוס של לילה, אז הכול בחיים קרה אחרי אחת בלילה.
ואז לילה אחד, קיבלתי שיחה מקן
ששינתה הכול.
- 23 בדצמבר, 1984 -
קן קרייגן ניהל חברה לניהול כישרונות.
היה לו מוניטין מדהים.
קן קרייגן!
קן היה כוכב-על.
הוא היה כוכב-על כמו האמן עצמו,
אבל הוא היה כוכב-על בתחום העסקי של המוזיקה.
בוקר אחד הייתה פגישה לא מתוכננת.
נכנסנו פנימה, והארי בלפונטה קיבל את פנינו.
זה עוצר אותך במקום.
אתה מסתכל על בני מלוכה הוליוודיים.
הוא אגדי.
פשוט ידעתי שמשהו גדול עומד לקרות.
- הארי בלפונטה -
- אזרחות מדרגה ראשונה! -
הארי בלפונטה היה דמות פוליטית מכובדת.
הוא התקדם הלאה ממעמד של שחקן וזמר פעיל.
הוא עדיין עשה את כל זה,
אבל לרוב ראינו בו דמות איקונית,
והייתה לו השפעה חברתית משמעותית.
אנחנו מאמינים שלאמנים יש תפקיד חשוב בכל חברה,
כי האמנים הם אלה שחושפים את החברה בפני עצמה.
בדיוק כפי שהיה צריך להעצים את נושא זכויות האזרח,
הארי בלפונטה הרגיש שאת בעיות העוני בעולם,
בוודאי באפריקה, צריך לספר.
כבר זמן מה שאנחנו שומעים דיווחים
על רעב נוסף באפריקה, הפעם באתיופיה.
אבל עם כל מה שקורה במקביל בימים אלה,
לעיתים קרובות כל כך לדיווחים האלה אין השפעה רבה.
אנשים שגוועים ברעב באפריקה
היו רחוקים מאיתנו עד כמה שרק ניתן.
זה היה רק משהו שראינו בפרסומות או בסרטים תיעודיים.
האימא הזאת והתינוק שהיא ילדה לפני חודשיים
עטופים יחד במותם.
ילד רעב מת בשקט.
באפריקה, הם מתים באלפים.
איך מביטים בכל הכוח המכריע הזה
של צורך ושל רעב
חייבים לעשות משהו.
הארי בלפונטה אמר, "נעשה הופעה",
ובוב גלדוף כבר עשה את הסינגל של "בנד אייד"
בערך חודש לפני כן.
אמרתי, "הארי, בוא ניקח את הרעיון שבוב כבר נתן לנו,
"אבל נארגן שהכוכבים הגדולים ביותר באמריקה יעשו את זה."
קרייגן אמר, "בדיוק דיברתי בטלפון עם הארי בלפונטה,
"ובעיקרון מה שהוא אמר היה, 'אני צריך אותך'."
- להאכיל את העולם -
הארי אמר, "יש לנו לבנים שמצילים שחורים.
"אין לנו שחורים שמצילים שחורים.
"זאת בעיה.
"אנחנו צריכים להציל את אנשינו שלנו מרעב."
הוא ניסה לגרום לנו, הקבוצה הצעירה יותר,
להיות מעורבים במה שקורה באפריקה.
אמרתי, "כמובן".
זה לא שלא היה לי מספיק מה לעשות.
עמדתי להנחות את "פרסי המוזיקה האמריקאית".
בדיוק הזמינו אותי לעשות את זה.
עמדתי לצאת לסיבוב הופעות היחיד הגדול שלי.
הדבר היחיד שידעתי בוודאות הוא שרציתי שקווינסי יהיה מעורב
כי הוא המארגן הראשי.
הוא אמן במה מצליח,
אבל הוא מוכר יותר כמפיק וכמלחין
שעבד עם כולם, החל בלואי ארמסטרונג ופרנק סינטרה,
דרך ליטל ריצ'רד ופול סיימון,
וכלה בדיאנה רוס ומייקל ג'קסון,
מר קווינסי ג'ונס.
באותה תקופה,
לא יכולת להיות מפיק ולהיות לוהט יותר.
כל מוזיקאי בעולם חלק לו כבוד.
זה היה משהו שחשבתי עליו הרבה בעבר,
וליונל התקשר ואמר, "קדימה".
באמת הרגשת את הצורך בזה יותר מבכל עת,
כי אז אנשים בעולם הכי נזקקו זה לזה.
זה התחיל משם,
והמשכנו למשפט הברור, "מי יעשה את הדבר הזה"
ליונל ואני נכנסנו ללימוזינה שלו, שבמקרה היה בה טלפון.
אמרתי, "בוא נסדר שאתה וסטיבי וונדר תכתבו שיר."
התקשרנו לסטיבי. לא השגנו את סטיבי.
ליונל המשיך לנסות לתפוס את סטיבי כל הלילה.
כולם רצו את סטיבי וונדר. מי לא היה רוצה
כבר היה לו מעמד מלא רגש, אפי ואגדי.
ובנוסף, כולם היו קרובים לסטיבי.
אבל כשסטיבי אומר לך, "אני אחזור אליך",
אתה פשוט מחכה שהוא יתקשר אליך לפי איזה לוח זמנים שיהיה.
ואחרי זה דיברתי עם קווינסי בטלפון.
הוא אמר, "אני איפגש עם מייקל מחר.
"אספר לו את הרעיון, אראה מה הוא חושב" .
האיש שהתקליט שלו "מותחן" הפך לאלבום הנמכר ביותר אי פעם,
שזכה ליותר מועמדויות לגראמי השנה מכל אחד אחר בהיסטוריה.
מייקל ג'קסון הוא האיש של שנות ה-80.
גבירותיי ורבותיי, מייקל ג'קסון.
מייקל ואני מכירים עוד מתקופת האבן.
צמחנו במוטאון,
וכסולן ה "קומודורס" והסולן של הג'קסונים,
התחברנו מיד.
אני עובד על משהו.
הסתתרת. זה מה שעשית. אני יודע.
כשהוא למד לנהוג לראשונה, המקום הראשון שהוא נהג אליו היה הבית שלי.
אבל הוא לא יכול היה לנהוג בכביש המהיר כי הוא פחד מזה פחד מוות,
אז הוא הכיר כל רחוב אחורי בעולם כדי להגיע לבית שלי.
אבל סטיבי לא התקשר אליי בחזרה,
אז מייקל ואני היינו צריכים להתחיל לכתוב בלי סטיבי.
אמרתי למייקל, "אני יכול לכתוב את השיר בעצמי.
"אתה יכול לכתוב אותו בעצמך.
"אבל אם נעשה את זה יחד עם קווינסי ג'ונס,
"זה חייב להיות ענק."
זו הפעם הראשונה שלי בבית ג'קסון.
אז אתה מופיע בווגאס, נכון
קלטתי שמעולם לא כתבנו שום דבר יחד,
ומעולם לא בילינו יחד.
זה תלוי בך. - איך שמתאים לך.
יש ברירה.
אלה סוני ושר. תקשיב לזה.
אני קולט שהוא לא יודע לנגן, אז הוא מזמזם כל כלי נגינה,
קלטות על גבי קלטות של…
סליחה זאת אומרת, זה רק שכבות על גבי שכבות שלו מזמזם.
זה היה די מדהים.
היינו צריכים לזהות מיד איזה מין שיר אנחנו רוצים.
אתה רוצה אחד כזה או שאתה רוצה המנון
לא. זה לא מה שחיפשנו.
הנה זה. הנה התבנית שלך.
וברגע שיש לך את זה, מה נשים על זה
עברנו על כמה שירים שחשבנו שהם סתמיים.
השורה שלו הייתה, "איפה הניצוץ"
הוא קרא לי ליון-אל. "ליון-אל, אני רוצה שתראה…"
באבלס השימפנזה. אני לא רוצה להחזיק את השימפנזה.
בינתיים, מתנהל קרב שלם למטה.
"שתוק."
"שתוק!"
"מה קורה במטבח, מייקל"
הוא אמר, "כן, ריקי המיינה רבה עם הכלב."
הציפור מדברת, והכלב כועס על הציפור.
בינתיים, מישהו מתקשר בטלפון.
"ליונל, הם שולחים תסריט לטקס פרסי המוזיקה האמריקאית."
מייקל, כמובן, עובד על השירים שלו,
ואנחנו לא מתייחסים לזה ברצינות, כי נגיע לזה.
יש דרכים להגדיל את הדבר הזה עוד ועוד
במונחים של מה שהוא יכול לייצר, ו…
לא היה לנו שיר ולא היה לנו תאריך,
אבל מפני שהיו לנו סטיבי, ליונל, מייקל וקווינסי,
קן הבין שיש להם משהו פגז, ושהם יכולים להתקשר לכל אחד.
זה יהיה אדיר.
בזמנו, לא הייתה לנו טכנולוגיה.
לא היו לנו טלפונים ניידים.
העניינים לא זזו מהר.
למרבה המזל, הרולודקס של קן היה ענק.
נהגתי לנסוע עם מזוודה ענקית שהייתה מלאה רק ברולודקסים.
אמרתי לבלפונטה, "לא צריך להגביל את זה רק לאמנים השחורים."
הוא אמר, "בטח. רעיון טוב."
אמרתי, "אני מייצג את קני רוג'רס שיעשה את זה בלי היסוס".
קני רוג'רס היה אמן ממש חשוב,
ושאלנו את האמנים האחרים שייצגנו אותם,
כמו קים קארנס ולינדזי בקינגהאם,
אבל לוח הזמנים של כל אמן דורש חודשים של תכנון.
הכול זה סיוט לוגיסטי.
יום שני. זה טקס פרסי המוזיקה האמריקאית.
שלוש שעות לוהטות של מיטב הקאנטרי, הנשמה והרוקנרול.
ליונל ריצ'י מנחה את פרסי המוזיקה האמריקאית,
בשידור חי, ביום שני ב-8, 7 זמן מרכזי.
מכיוון שליונל עמד להנחות את פרסי המוזיקה האמריקאית, הסתכלנו על התאריך הזה
והבנו שזה יביא כל כך הרבה אמנים ללוס אנג'לס,
שהוצאותיהם משולמות והתאריך נמצא כבר בלוח הזמנים שלהם.
זו הייתה נקודת התפנית
שבה חשבתי, "מי מגיע לטקס פרסי המוזיקה האמריקאית, לארי קליין"
- לארי קליין מפיק -
בזמנו, טקס פרסי המוזיקה האמריקאית היה עניין גדול.
היו לי דיאנה רוס והול אנד אוטס.
כלומר, הזמנתי את האנשים האלה. פרינס היה, מדונה הייתה, וסינדי לאופר.
אני רוצה את הול אנד אוטס.
וקן קרייגן התקשר אליי.
הוא אמר, "אני רוצה להרכיב קבוצה של כוכבי-על,
"כמה שיותר אנשים, שיבצעו את השיר."
אבל כדי להכניס את האנשים האלה לחדר שיקליטו יחד,
זה היה חייב להיות ליל פרסי המוזיקה.
לא הייתה ברירה.
- ינואר 1985 -
זה היה בעוד פחות מחודש.
הסתכלנו בראש המצעדים
ואמרנו, "מי ימכור הכי הרבה תקליטים"
קבלו בבקשה את הוד מרשעותו, פרינס!
פרינס היה מישהו שהם רצו מאוד.
היה לו את "גשם סגול".
מה את מצפה לראות בסרט הזה
את פרינס.
יש משהו יותר ספציפי מזה
פרינס.
עוד משהו - פרינס.
פרינס היה מאוהב בשילה אי.
שילה אי!
היא הייתה המתופפת שלו,
והיא גם הייתה זמרת נהדרת.
אני חושבת שהיינו צריכים קצת מכל דבר.
לסטיב פרי, הסולן של "ג'רני", היה הסינגל השלישי הכי גבוה.
אני רציתי את מדונה.
"נערה חומרנית" וכל הדברים שהיא עשתה
יביאו קהל שונה מאוד,
אבל קן רצה את סינדי.
רבנו על זה.
צילמתם את בובת הברבי שלי
הרגשתי שזה היה דבר שחשוב לעשות.
אני באמת מאמינה שרוקנרול יכול להציל את העולם.
או שאנחנו צריכים לנסות.
המהלך הקריטי הבא שעשיתי היה לנסות להשיג את ספרינגסטין.
בסדר. הכיסא הזה
בסדר.
ב-1985, הייתי… בפסגת העולם!
- ברוס ספרינגסטין -
היינו פופולריים מאוד והיה לנו סיבוב נהדר.
ספרינגסטין היה פגז, אבל הוא לא התכוון להגיע לערב הפרסים.
התקשרנו למנהל של ספרינגסטין, ג'ון לנדאו,
והוא אמר לי, "תראה, הוא מסיים את סיבוב ההופעות בלילה שלפני.
"הוא אף פעם לא טס יום אחרי הופעה."
הוא אמר, "תן לי לדבר איתו, ונראה."
סיוע בנושא הרעב היה חשוב.
ידעתי שזה לא טופל,
ואתה תמיד יושב וחושב, "מה אני יכול לעשות בקשר לזה" נכון
זה היה קצת מוקדם.
בדרך כלל לא הייתי עושה את זה, אבל זה נראה חשוב.
ואז זה היה, "יש לך את ברוס ספרינגסטין.
"אתה יכול להתקשר לבוב דילן."
זה היה בוב דילן.
הוא עשה את "נישאת ברוח".
מתי הוא לא היה אגדה
בוב דילן היה ידוע בתור המוזיקאי המודאג.
הוא התאים יותר מכולם,
אבל אמצע שנות ה-80 אולי לא היה התקופה הכי טובה בשבילו.
אבל הוא בוב דילן.
הוא חידה.
ברגע שבוב דילן וברוס ספרינגסטין התחייבו,
זו הייתה רק רשימת משאלות.
אני יודעת שדייוויד ברן לא היה זמין.
"ואן היילן" לא היו זמינים כי הם היו בסיבוב הופעות.
רציתי את בט מידלר.
רציתי את דן אקרויד.
שמעתי על זה כשמייקל התקשר אליי
ואמר שהוא מתכנן לעשות אירוע גדול
והאם ארצה להיות חלק ממנו
לא הייתי כל כך מודע למה שקורה באפריקה,
אבל בזמנו, כל מה שמייקל עשה הפך לזהב,
אז כמובן, לא היה לי שום ספק לגבי זה.
- פרויקט אתיופיה -
בחיי, יש לנו את האמנים הכי יפים בעולם.
- הקול של קווינסי ג'ונס -
יהיה נורא להפיק את התקליט עם כל כך הרבה אנשים נהדרים,
ושהוא לא יצליח, כי אין לך את השיר הנכון.
יש לנו את הליהוק. עכשיו אנחנו צריכים את התסריט.
- 18 בינואר, 1985 עשרה ימים לפני ההקלטה -
מייקל ואני חשבנו שיש לנו את כל הזמן שבעולם.
עשינו שטויות.
קרייגן מתקשר.
אני בקושי ישן. אני כל כך מתרגש מהפרויקט.
"טוב", הוא אמר,
"הרבה אנשים מחכים לשיר הזה.
"אלה לא רק ארבעתכם."
"אלוהים."
הוא אמר, "אני חושב שיש לנו את בילי ג'ואל.
"ויש לנו את וילי.
"אני חושב שיש לנו את טינה. יואי לואיס, פול סיימון, דיאנה רוס, ריי צ'רלס."
זה פשוט לחץ.
"ואנחנו נעשה את זה בלילה של פרסי המוזיקה האמריקאית."
"על מה אתה מדבר"
ואז קווינסי בא.
כן. הנה זה בא.
אז קווינסי, בשקט מאוד, פשוט אמר, "אני צריך שיר."
אתם חייבים להבין את חומרת המצב.
טקס פרסי המוזיקה האמריקאית יהיה בשבוע הבא,
וקווינסי בעצם לא יכול לעשות כלום
עד שיהיה לנו שיר.
אני לא יודע איך זה קרה אחרי זה. היינו אחוזי דיבוק.
זרקנו רעיונות וכל מה שהרגשנו שהוא טוב.
חשבתי על כמה אקורדים.
ומייקל אמר, "רגע".
בסדר.
בנוסף ל…
קסם.
יש לנו עכשיו תבנית עם מלמולים
ובלי מילים.
"אנחנו העולם" בטח היה שורה של מייקל.
"אנחנו הילדים."
"אנחנו מה"אנחנו ה…"
"אנחנו אלה שנביא יום…"
בזווית העין שלי,
אני רואה כמה אלבומים נופלים.
ואני שומע…
מה לעזאזל מה זה, לעזאזל מה…
אני מביט מעבר לכתפי.
יש נחש פשוט ענק.
ומייקל אומר, "הנה הוא, ליון-אל. אלוהים."
הוא איבד את הנחש בחדר.
הוא יצא "כשהוא שמע אותנו שרים, ליון-אל,
"והוא רצה לפגוש אותך.
"הוא רוצה להגיד לך שלום."
כלומר, זה… אני חייב לצאת מפה מהר!
אני צורח כאילו… זה הסוף.
ראיתי את סרט האימה הזה, וזה לא נגמר טוב לבחור השחור.
- 19 בינואר, 1985 תשעה ימים לפני ההקלטה -
זו הייתה הכנה קדחתנית מאוד לסשן ההקלטות,
והמיקום היה עניין גדול.
המסמך הזה סודי ביותר.
דליפת המידע המזיקה ביותר
היא איפה אנחנו עושים את זה.
בדקנו כל אולפן בלוס אנג'לס,
ובאולפני איי-אנד-אם היה הכול.
מיקום מעולה.
הסאונד יוצא מן הכלל.
זהו.
ברגע שזה יתגלה לציבור, אם זה יופיע בעיתונות,
זה עלול להרוס את הפרויקט לגמרי.
ברגע שפרינס או מייקל ג'קסון או בוב דילן יגיעו
ויראו המון אנשים,
הם לא ייכנסו.
קרייגן היה ממש מודאג מכך שזה ידלוף,
והם היו ממש פרנואידים בנוגע לזה.
היו לנו הדלפות מידע רבות בנוגע לאירוע הזה,
שלא הפכו את זה לקל יותר לעשייה.
הצלחת לאתר איפה הייתה הדליפה
פנימית. - פנימית כאן
אנחנו חייבים להיזהר.
זה היה הדבר הכי גדול שקרה במוזיקת הפופ כאן בעיר,
אז אי אפשר היה לשמור את זה לגמרי בסוד.
- 20 בינואר, 1985 שמונה ימים לפני ההקלטה -
מייקל ואני סיימנו לכתוב את השיר,
וסוף סוף העברנו אותו לקווינסי.
הוא אוהב אותו השאלה הראשונה.
אלוהים אדירים.
הקשבתי לו בבית, ופשוט נפלתי מהכיסא.
כלומר, נפלתי. כלומר, זה היה כל כך נכון.
שמחתי כל כך. חשבתי, "תודה, אלוהים!"
הוא מת על זה. בסדר.
עכשיו היינו צריכים להקליט את הדמו
כדי שלשאר האמנים יהיה מושג איך השיר נשמע.
זה השני.
שמי אומברטו גטיקה.
התבקשתי להיות המהנדס האחראי על כל הפרויקט הזה
ע"י קווינסי ג'ונס.
הלו
מה שלומך, לואיס
בחיי, אתה צוחק
טוב, אז מייקל וליונל נמצאים כאן.
אנחנו מתכוננים להקליט את השיר, להקליט את הבסיס עכשיו.
אחת, שתיים, שלוש…
הרעיון היה ליצור משהו פשוט
כי כל העניין היה השירה,
מה שהקולות האלה יביאו להפקה הזאת.
סליחה, עוד פעם.
"זה נכון שנביא יום טוב יותר." אני מת על זה!
זה נראה כל כך טבעי לומר "בהיר יותר" שוב.
אבל תוכל להשיג תחושה חזקה יותר אם תשתמש במילה אחרת.
אתה חושב - כן.
בדיוק באמצע הסשן נכנס
סטיבי.
הוא חשב שאנחנו כותבים את השיר.
אז קווינסי אמר, "אני אדבר איתו",
וקווינסי לקח אותו למסדרון כדי לומר לו שסיימנו לכתוב אותו.
אנחנו כבר מקליטים את הדמו.
כמובן, סטיבי אמר, "אה, בסדר".
אפשר היה לראות שהוא היה המום, "למה לא סיפרו לי"
כן, סיפרנו לך. לפני שלושה שבועות.
אבל באותו רגע, ה "תינוק" עמד להיוולד.
אנחנו צריכים להביא "ליד שיט", מכתב ואת כל הקלטות לאמנים.
אפשר לקבל את זה ביום שני מתישהו - ברור.
אני חייב לקבל את הקלטת שלי עד מחר. זה הכרחי.
- 24 בינואר, 1985 ארבעה ימים לפני ההקלטה -
יש לי ערימה של 50 קלטות שיישלחו למנהלים.
חלקן נשלחו ישירות לאמנים.
זו הייתה תקופה מעניינת.
היה לנו התקליט הלהיט הראשון שלנו,
וקיבלתי את הקלטת, את ה "קסטה" באותם ימים,
של השיר ואת ההזמנה,
וניגנתי את הדמו במכונית שלי.
מעולם לא פגשתי את ליונל או את מייקל,
אז זו הייתה הזמנה מדהימה.
ואז אני זוכר שחשבתי, "כן, זה יהיה להיט."
אני זוכר ששמעתי על זה כי ליונל התקשר אליי.
ליונל היה חבר טוב שלי.
אז זהו זה. זה הספיק לי.
לא היה צורך לשדל אותי או משהו כזה.
המשרד של קווינסי שלח לי עותק.
הקשבתי לזה כמה פעמים, ובהחלט היה בו פזמון חוזר בלתי נשכח.
כששמעתי אותו לראשונה חשבתי שהוא גנרי מאוד,
כפי שמוזיקה שתישא את כל הקולות האלה
בדרך כלל צריכה להיות,
אז אמרתי, "טוב, זה בסדר."
- עמיתיי האמנים… -
במכתב שנשלח, אחת השורות הושחרה.
זה היה מקום ההקלטה.
כתוב שאולפני איי-אנד-אם…
קן אמר, "לא, אסור לך להודיע לאף אחד שזה שם."
לא היה צורך שהוא ימסור לי פרטים באותו זמן.
אני, כמו הרבה אמנים שאני מכיר, לא זוכר כלום.
קווינסי התקשר אליי
ואמר, "אנחנו נעשה שיר חדש, אבל אני רוצה שאתה תטפל בקולות."
הוא אמר, "בוא אליי. אני רוצה לדבר. אין לנו הרבה זמן."
קווינסי ואני נפגשנו ב-1973.
הייתי ילד לבן שחונך בכנסיית גוספל שחורה.
קווינסי שמע כמה עיבודים שעשיתי בשביל שרה ווהן,
והוא הזמין אותי לביתו,
והוא בא לדלת החזית, הוא הסתכל למעלה, ואמר,
"אתה לא לבן."
וככה התחלנו.
התאהבנו באופן אמנותי והפכנו לאחים,
אבל קווינסי היה הגנרל.
- 26 בינואר, 1985 -
- יומיים לפני ההקלטה -
הגענו בסוף לבית שלי.
טום ביילר היה שם עם קווינסי,
והם בסלון שלי.
הם פרשו הכול כמו מניפה.
היו להם השמות של כל האמנים על הרצפה.
עכשיו אנחנו צריכים לעבור את תהליך העיבוד הקולי.
היינו צריכים לבחור מי יבצע את הסולואים,
שיש להם רק חצי שורה לשיר,
וזה צריך להיות הסאונד שלך, הסגנון שלך, המנעד הקולי שלך בחצי שורה.
התחלתי להאזין לכל אמן שישיר סולו…
בחיפוש אחר הבדלים, ניגודים.
ל "בוס" יש צליל מלוכלך.
וחשבתי על קני לוגינס אחריו.
לקני יש צליל נקי
שהיה מושלם אחרי ספרינגסטין.
ביילר חקר את מנעדי הקול של האנשים,
כי הוא רצה לוודא שיהיה להם ממש נוח
עם מה שהם צריכים לשיר.
אחרי שעבדתי עם טינה בעבר,
מיקמתי אותה נמוך מאוד במנעד כי שם לקול שלה יש הרבה חום.
ואז עוברים לסטיב פרי.
המנעד שלו, כלומר, הוא מחשמל במקום הזה.
סינדי, הקול שלה חזק.
אפילו ב "בנות רוצות ליהנות" .
אלוהים, אני מת על יואי,
אבל לא כל אמן ישיר סולו.
בנוסף, הוא היה מודאג לגבי מי יעמוד ליד מי,
וזה הוביל לדיונים מעניינים
על האופן שבו אנשים ישולבו.
אני חשבתי שמה שנעשה זה שכולם ייכנסו,
אחד אחד, ייכנסו לתא, ישירו את זה.
קווינסי אומר, "לא. נהיה כאן בשלושת השבועות הקרובים.
"נשים עיגול בחדר של כל המיקרופונים,
"וכולם ישירו אותו כשהם מסתכלים זה על זה."
חלק מהאמנים האלה הם עושי צרות.
היו שם אנשים שהיו עושי צרות.
סינדי לאופר הייתה כזאת.
סטיבי וונדר גם היה כזה.
אני לא מפחד, אבל זה פשוט מצב בעייתי.
קווינסי אמר, "בוא נתחיל בהתחלה.
"מה יקרה כשהם ייכנסו לאולפן"
אנחנו צריכים להיות מסוגלים להתמודד עם כל מי שנכנס,
ורצינו שלא יהיה זמן של חוסר פעילות.
זה חייב ללכת חלק,
כי אם נעצור לרגע, זה יהיה כאוס.
אני מסתכל על השמות האלה. אמנים דגולים.
ואני הייתי אחד מהם.
מה אני עושה מה…
מה אני עושה פה, לכל הרוחות
זה די מרתיע.
ואז לפתע פתאום…
הגיע הרגע.
- 28 בינואר, 1985 -
- יום ההקלטה -
הייתי באודיטוריום שריין
כשליונל הגיע מוקדם בבוקר.
האמן שלך מנחה את תוכנית הפריים-טיים הגדולה ביותר ברשת טלוויזיה,
כשרשתות טלוויזיה היו הדבר היחיד בזמנו.
דאגנו מאוד לליונל.
אני אגיד לך עכשיו, יש יותר דיבורים מכפי שאי פעם היו בחיי.
אבל זה כיף. ממש כיף.
זו תמיד תוכנית מרגשת, ואני מצפה לה.
אם אצליח להישאר ער!
אבל יש לנו גם את הארגון של האולפן.
קיבלתי שיחה שאתנדב לעשות שם את התאורה.
הצלחתי להביא כמה חברים מתעשיית התאורה שהתנדבו,
וקיבלתי את הציוד בחינם.
למען האמת, אני לא חושב שהם עצמם ידעו מי באמת יגיע.
היו הרבה שאלות על אמנים שלא הגיעו לטקס פרסי המוזיקה האמריקאית.
התקשר אליי קווינסי ג'ונס.
כל מה שהוא אמר היה, "את תהיי בלוס אנג'לס מחר בערב",
ואמרתי, "לא. אני אהיה בלאס וגאס."
סטיבי היה בפילדלפיה, בשעה שתיים, ביום האירוע.
נתראה בקיץ.
ברוס ספרינגסטין סיים את סיבוב ההופעות שלו בבאפלו.
שמעתי איך היה מזג האוויר שם.
אז נלחצנו.
- בוטל -
- אודיטוריום שריין -
אתה מבין שאין לך שום שליטה על מה שקורה כרגע.
זה היה ערב שבו אתה פשוט… מרחף.
היי, אני ליונל ריצ'י.
הלילה, אנחנו שוב באודיטוריום שריין
בלוס אנג'לס, קליפורניה.
בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית!
תיזהרו. אנחנו נרוץ עם הלילה!
ליונל, באותו ערב, הייתה לו אחריות כמארח.
הוא מנהיג התוכנית.
שום דבר לא יהיה אותו הדבר אחרי הלילה.
הוא הופיע פעמיים,
והוא גרף פרסים.
ליונל ריצ'י!
- ליונל ריצ'י.
ליונל ריצ'י. - ליונל ריצ'י!
ליונל ריצ'י. - "הלו" .
אני חושב שזכיתי בשישה פרסים באותו ערב בזמן שהנחיתי.
שכחתי, אני עובד כאן.
כשהוא היה מאחורי הקלעים, הוא דיבר על "אנחנו העולם".
אבל יש רק 30 שניות. חייב לחזור לבמה.
ב-1984 ראיתי אותה נוסקת לקריירת סולו
עם האלבום החדש שלה, "חיי הזוהר".
חכו עד שתראו את שילה אי!
באותו זמן, הייתי בסיבוב ההופעות של "גשם סגול".
זה היה בלתי פוסק.
עד שהגעתי לטקס פרסי המוזיקה האמריקאית, כבר הזיתי מרוב עייפות.
שירו!
והייתי לחוצה בטירוף.
אני מביטה לתוך הקהל, וזה הדבר הלא נכון לעשות,
כי אתה מסתכל על חמש השורות הראשונות ואתה חושב, "אלוהים!"
קדימה, כולם, שירו!
אני זוכרת שליונל אמר לי, "אחרי טקס הפרסים
"כולם ילכו לשיר את השיר הזה, ואני רוצה שתשירי אחד מהבתים."
אז אמרתי, "בהחלט."
ליונל אמר שהוא מקווה שגם פרינס ישיר בית.
אמרתי, "מגניב, אבל, אתה יודע, הוא יעשה את זה בזמן שלו."
ועכשיו, בואו נראה איזה תקליט יהיה הסינגל השחור האהוב ביותר.
המועמדים הם פרינס, "כשיונים בוכות",
מייקל ג'קסון, "מותחן".
בכמה קטגוריות, זה היה פרינס נגד מייקל.
היריבות הייתה אמיתית.
יהיה נהדר אם מייקל ופרינס ישירו יחד.
זו תהיה הצהרה נהדרת, שאפילו שני החבר'ה האלה,
לשם הצלת חיי אנשים, יתאחדו כדי לעשות את זה.
"כשיונים בוכות", פרינס.
פרינס, שמו של שומר הראש שלו היה צ'יק,
וצ'יק היה מפחיד בטירוף.
הוא היה פשוט אדם ענק,
וכשפרינס היה זוכה בפרס, צ'יק היה עולה איתו לבמה.
אף אחד לא יתקוף אותו כשיעלה על הבמה!
אולי זה שונה בימינו.
שערורייתי!
פרינס זכה בפרסים הגדולים.
מייקל לא. הוא לא היה שם, כמובן.
הוא היה באולפני איי-אנד-אם ועשה את הקטע שלו.
מייקל - כן
"יש בחירה שאנחנו עושים. אנחנו מצילים את חיינו שלנו."
אפשר להשמיט את השורה הזאת מהפזמון החוזר, בבקשה
אז להשמיט את "יש בחירה" מישהו יכול להביא לי מילים
אשמיט את זה, אבל אני עלול לשכוח.
האדם הראשון שהגיע לכאן היה מייקל ג'קסון.
שמנו אותו באמצע החדר. אנחנו משתמשים במיקרופון סי-12.
אפשר להקליט אחד
מקליטים.
הוא הביא את עצמו למצב…
שהוא הרגיש שהוא מסונכרן עם המוזיקה.
אפשר שיהיה לנו איזון לפני שהוא מחזיק את התו משם
בלי הליווי המוזיקלי - בטח.
הייתי כאן וכיוונתי כמה אורות,
ומייקל ג'קסון מקשיב,
ופתאום הוא שר.
זה הקול הכי מדהים ששמעתי בחיי.
סליחה.
לא אמרתי "טוב יותר". המשכתי לומר "בהיר יותר".
שכחתי.
כשקווינסי ביקש ממני לכתוב את זה
על, אתם יודעים, בגלל רעב עולמי,
השקעתי בזה את הלב ואת הנשמה שלי.
כל כך קשה להגיד משהו כי
הרבה יותר קל לי לדבר דרך השיר.
זאת באמת ההצהרה שלי.
קווינסי, אתה חושב…
אני אומר, אתה…
שאגיד "אתם ואני" או "אני ואתם" בסוף
לטעמי, "אתם ואני". - בסדר.
זה הרבה יותר מלא רגש. - כן, מלא רגש.
כן. - קאנטרי.
כן. קאנטרי. - אהבתי.
זה כל העניין, גבר.
מה שהיה כל כך מעניין במייקל
הוא שבמקור, מייקל רק רצה לכתוב את השיר.
בהתחלה, מייקל לא רצה לשיר או להופיע בקליפ.
הוא חשב בהתחלה שזו חשיפת יתר.
שכנעתי את מייקל להיות שם.
זו יכלה להיות אחת הטעויות הגדולות שלו
אילולא הגיע.
אבל הוא היה שם. הוא היה מעורב מאוד.
איך זה נשמע
נשמע נהדר, גבר.
נהדר, מייק.
עוד לפנינו, הופעות מרגשות של טינה טרנר, סינדי לאופר ופרינס.
קני קרייגן היה בטקס, בשורה הראשונה,
ובכל פעם שיצאו לפרסומות,
קני זינק מהכיסא ורץ אל מאחורי הקלעים.
תישארו במקום שלך, מותק. תישאר במקום שלך.
הלכתי אליו ואמרתי לו, "יש לנו פה בעיה."
סינדי לאופר.
מאחורי הקלעים, סינדי לאופר ניגשה אליי ואמרה, "החבר שלי שמע את השיר.
"לא אוכל לבוא, כי הוא חושב שזה לא להיט."
אף אחד לא ידע.
זו בהחלט הייתה קבוצה של אנשים נהדרים,
אבל הייתי עייפה נורא.
טוב, חתיכת שנה, מה
ואחרי ההופעה חשבתי, "בסדר, את פשוט צריכה ללכת לשם."
אמרתי, "סינדי, די חשוב שתקבלי את ההחלטה הנכונה.
"אל תפספסי את הסשן הלילה."
איזה לילה!
אמרתי לאמנים, "אל תסתובבו פה.
"צאו לדרך ותגיעו לאולפני איי-אנד-אם."
אתה יכול לדבר על הרגשות שלך בנוגע לתקליט שיוקלט הלילה
אני לא יודע מה קורה. קווינסי שם כוסס ציפורניים,
ואני רוצה להגיע לשם ולגלות.
כן. - ומה השם שלו
"אנחנו העולם" .
נפוצה שמועה שפרינס וג'יימס בראון עשויים להיות כלולים בזה.
אין תגובה. - למה למה לא
אסור לי לדבר על זה. - צריך להמשיך הלאה.
תודה רבה. - תודה.
כשעזבתי את טקס הפרסים, ידעתי שמחכה לי מכונית.
ואז אנחנו הופענו.
לא היה לי מושג מי יהיה שם.
לא ידעתי כלום על הפרויקט עד שהגעתי ללוס אנג'לס.
קווינסי חשוב מאוד לאנשים,
וכשהוא עושה פרויקט, זה משהו ששווה להיות חלק ממנו.
כמעט הכול היה מוכן.
קווינסי ביקש ממני פיסת נייר, והוא החליט לכתוב את השורה הכי דגולה.
"תשאירו את האגו שלכם בכניסה."
היה לי מזל להיות אחד הצלמים,
אבל הייתי רק הטירון שבחבורה.
עברתי לכאן רק שלוש שנים קודם לכן.
המפיק אמר, "צא לחזית. הם יתחילו להגיע בקרוב."
השאלה הייתה מי באמת יגיע.
קני רוג'רס מגיע.
כשהגעתי לאולפן,
הבנתי שזו הייתה העילית של מוזיקת הפופ של אותה תקופה.
ריי צ'רלס, מכונית מגיעה. - אלוהים!
בט מידלר - נראה לי שכן.
הנה כריסטי ברינקלי. אלוהים! - מישהו רואה את בילי ג'ואל
זה פשוט היה יותר מדי.
תקשרנו באמצעות מכשירי קשר.
מי הגיע מי היה כאן מי בדיוק הגיע לכאן
קים קארנס בדיוק הגיעה.
איזה בחור עוצר מעבר לכביש בפונטיאק ג'י-טי-או ישנה.
הבחור יוצא. זה ברוס ספרינגסטין.
חשבתי, "וואו, זה רציני."
זה ריי. זה באמת הוא.
זה כאילו פסל החירות נכנס פנימה.
בשבילי, דיאנה רוס הייתה כמו, "וואו. עלינו לרמה אחרת כאן."
הרגשתי כמעט כאילו אני בחלום.
כולם היו אגדה בשבילי.
בוב דילן אני חושבת שפשוט אמרתי "היי" והלכתי משם כי פחדתי.
אף אחד אחר לא הורשה להיכנס לסטודיו חוץ מהאמנים עצמם,
אז לאף אחד לא היו עוזרים.
ואז היינו באינטראקציה זה עם זה,
וזה באמת היה הריגוש.
זה היה משכר רק להיות בחברת קבוצת האנשים הזאת.
הרגשתי שאני לא לבושה מספיק יפה. דאגתי.
הכרתי את בילי ג'ואל, אז ניגשתי אליו.
כולם הרגישו את הקסם.
כל מי שאתה יכול לחשוב עליו בעסקי הבידור באותו זמן
נמצא בהקלטה ההיא.
אנחנו על פלטפורמת המדרגות.
פול נמצא על אחת המדרגות הנמוכות, הוא מסתכל למעלה
ואומר, "וואו. אם פצצה תנחת על המקום הזה, ג'ון דנוור יחזור לפסגה."
- תשאירו את האגו שלכם בכניסה -
זה יפהפה. זה כל כך יפה, גבר.
הרגשנו שהאנרגיה בחדר הייתה ממש חזקה.
ריי ווילי ישירו קצת.
אבל באותו הזמן, מתחת יש תחושה של תחרות.
האגו עדיין היה שם. לא נעמיד פנים שהוא לא היה שם.
ידוענים יכולים להיות בעייתיים מאוד
כשהם מוקפים במנהלים, סוכנים וסטייליסטים,
אבל הם לא היו בסביבה הזאת.
הכוכבים הגדולים ביותר במוזיקה חשו שזה מרגיע.
הם נראו כמעט ביישנים.
זה היה כמו היום הראשון בגן הילדים.
טוב, חבר'ה.
האם כולם יכולים להתפנות כדי שנוכל…
בבקשה.
שלום.
תקשיבו. חבר'ה.
קווינסי היה צריך להשתלט על כל ה "ילדים" האלה.
ראשית, אני רוצה שתכירו את בוב גלדוף
שהוא באמת ההשראה לכל הדבר הזה.
זה האיש שארגן את "בנד אייד".
והוא בדיוק חזר מאתיופיה, והוא רוצה לדבר איתכם.
באמת
טוב, אולי.
כדי להכניס אתכם לאווירה של השיר שאתם עומדים לשיר,
שבתקווה יציל מיליוני אנשים,
אני חושב שהכי טוב לזכור שהמחיר של חיים השנה
הוא חתיכת פלסטיק ברוחב 18 ס"מ עם חור באמצע.
ואני לא יודע אם אנחנו במיוחד מסוגלים לתפוס את הרעיון של כלום.
אבל כלום זה להיות בלי מים.
בחלק מהמחנות אתם תראו 15 שקי קמח ל-27,500 איש,
ואתם תראו דלקת קרום המוח, מלריה וטיפוס הבטן
ממלאים את האוויר,
ואתם תראו גופות שוכבות זו לצד זו.
ובשביל זה אנחנו כאן,
ואני מניח שבגלל זה כולנו כאן.
ואני לא רוצה לבאס אף אחד,
אבל אולי זו הדרך הכי טובה לגרום למה שאתם באמת מרגישים,
לסיבה שאתם באמת כאן הלילה, לצאת דרך השיר הזה.
אז תודה רבה לכולכם, ובואו נקווה שזה יצליח.
קווינסי כל כך פיקח.
הוא השתמש בנאום של גלדוף כדי לגרום לאנשים להתמקד בסיבה לכל העניין.
"אנחנו נהנים כאן,
"אבל אני רוצה שתכניסו את מה שאתם מרגישים לשיר."
בדיוק הופעתי בפרסי המוזיקה האמריקאית.
כולם נהנו,
ואז המציאות, שהוא מסביר למה אנחנו כאן,
אתה פשוט קולט, "וואו".
כל מה שיושר בחדר הזה יהיה אוניסון בכל הקלטה רציפה אחת,
והחלקים של ההרמוניה,
כדי שלא נצטרך להתקשות עם ההרמוניה בתוך החדר.
הדבר הראשון שאני רוצה לעשות זה את המעבר לפזמון החוזר, בסדר
נוכל לשמוע ארבע תיבות בלי… בלי הליווי המוזיקלי
אקפולקו!
אחת, שתיים…
חכו, כולם, בבקשה.
כולם, נא לקבל את תחושת הקצב מהברכיים ולא מהרגליים.
אנחנו שומעים הרבה רקיעות רגליים על המדרגות האלה.
המתח היה שם כי לא היה לנו הרבה זמן.
טכנית, היינו צריכים להיות ממש מסונכרנים,
והיינו צריכים לפעול מהר.
שוב, חבר'ה, בבקשה.
היינו צריכים ללמוד את השיר ו…
לקבל מושג בסיסי ולחזור עליו.
וזה היה כמו…
הלחץ היה עלינו, כצוות ההפקה,
לוודא שכאשר ניתן לספרינגסטין ללכת הביתה,
כשניתן לכל האנשים האלה ללכת הביתה, זה יהיה גמור.
רק לילה אחד
כדי להצליח בזה.
טוב, עכשיו נעשה את זה עד הסוף,
ובאותן אוקטבות שמייקל שר.
כל מי שלא יכול לשיר כל כך גבוה, לא לשיר בבקשה.
רק בעלי מנעד גבוה. לא אתעסק באוקטבות בחלק הזה.
נעשה אוקטבות נמוכות אחר כך.
אם זה גבוה מדי בשביל מישהו, הוא יכול לנוח על המדרגות,
ואז נחזור לזה ונקליט. בסדר
אז ניצור פלייבק,
ואז ניגש לעבודה, בסדר
אפשר לשמוע את זה, אום
לכולם יש אוזניות
בוב דילן יודע בעצמו
שהוא לא זמר באותו אופן שסטיבי וונדר הוא זמר.
אז דילן קרוב לוודאי חש יותר לא בנוח מכל אדם אחר שהיה כאן.
מישהו עדיין שר נמוך מדי. - אני יודע.
אנחנו באמת לא יכולים להתעסק עם אוקטבות בטייק הזה.
זה רק בשבילם - מה
זה רק בשבילם - כן.
כמה זמרים אמרו, "זה לא במנעד שלי."
מה איתך - אני לא יכול.
לא יכול, נכון
אם זה מחוץ למנעד שלך, אתה מנסה להבין,
"אולי אוכל לשיר הרמוניה", אבל הם לא רצו שום דבר כזה.
הם רצו רק את האוניסון החזק הזה.
יש ביטוי ישן של זמרים, "תהיה גרוע בשקט".
תשיר כל עוד זה במנעד שלך.
כשזה יוצא מהמנעד שלך, תעצור.
יש כל כך הרבה קולות. אתה לא תחסר לאף אחד.
אחת, שתיים, שלוש.
יש קרוב לוודאי 60 או 70 אנשים בחדר.
הריח התחיל להיות די חזק.
האורות שלי היו מכשירים נושפי-אש בעוצמה של 5,000 ואט,
אז נעשה פה די חם.
וזה הוסיף למתח.
היו לנו את כל אנשי התאורה וארבעה צלמים,
אז היית צריך להיזהר מאוד שהכבלים שלך לא יסתבכו,
והיית צריך להיות בשקט.
חבר'ה, אתם חייבים להיות בשקט. - תשמרו על השקט.
חייבים להפסיק לעשות רעש בטייקים, בבקשה.
אנחנו מצלמים את הקליפ
ומרכיבים את השיר באותו זמן.
האם משהו יכול להשתבש בהחלט!
עשינו דברים לפי תחושה ובלי תכנון.
השעון מתקתק.
קווינסי דואג לתמונה הגדולה.
התפקיד שלי היה, שאם יש בעיות בחדר,
לפתור אותן.
אולי שינוי…
זה צריך להיות "בהיר יותר".
אני מרגיש שכולם שרו "בהיר יותר".
זה "בהיר יותר" - לא. "טוב יותר, בהיר יותר."
אני לא רוצה לסבך את העניינים.
"טוב יותר" או "בהיר יותר" כולם מעדיפים "בהיר יותר".
ליונל ריצ'י הוא הבחור שיאחד את כולם.
אני מסתובב בין כל הקבוצות הקטנות ומכבה שרפות.
והוא פעל על אדרנלין.
הוא פשוט לא הפסיק, אבל הוא כזה בכל מקרה.
יש לו סיפורים לספר. "בואו נעשה את זה."אגיד לך משהו."
הוא מצחיק אנשים.
הוא פשוט גורם למים לזרום בדרך הנכונה.
משפט אחד שאסור לך לעולם להשתמש בו בחיים.
"אני לא בטוח לגבי זה. מה דעתך"
"טוב יותר" זה חזק יותר.
יש לנו 47 אמנים.
אם תגיד את המשפט ההוא, יהיו לך 47 גרסאות שונות של "אנחנו העולם".
אז התפקיד שלי היה לוודא,
שבשום פנים ואופן לא נסטה ממה שהוחלט.
מה אתה עושה
מה זה מה זה אומר
זה התרגום ל "אנחנו העולם" .
סטיבי אמר, "אני חושב שאנחנו צריכים קצת סוואהילי איפשהו בשיר.
"כדאי שנשיר…"
באיזו שפה - קיסוואהילי.
טוב, תודה רבה לך.
אחת, שתיים, שלוש, ארבע.
אם נעשה את זה, הזמן ייגמר,
ואם ייגמר לנו הזמן, זה יהיה לא טוב.
הייתי בפינת החדר, במקרה הייתי קרוב לוויילון ג'נינגס.
שמעתי אותו אומר, "בחיים לא שמעתי זמר קאנטרי שר סוואהילי.
"נראה לי שאוותר."
ויילון יוצא מהחדר.
"לא מתעסק עם זה. אני לא יודע מה זה אומר,
"אבל אני לא אגיד את זה", ואיבדנו את ויילון באותו רגע.
אנחנו מקשיבים עכשיו.
מקשיבים עכשיו.
הם לא מדברים סוואהילי, אז לא צריך…
מישהו אמר, "סטיבי, לא מדברים סוואהילי באתיופיה."
אפשר היה לראות את הפוטנציאל לוויכוח ענק על שפות.
אני חושב שמה שאתה מנסה לעשות הוא…
אין טעם לדבר עם האנשים שגוועים ברעב.
אתה מדבר עם האנשים שיש להם כסף לתת.
ואתה יודע, זה…
אם זה מלהיב אדם אחד, זה מרתיע שניים, אולי.
אז באילו מילים נשתמש - אני לא יודע, אבל…
אם אין לנו שורות… - …הם מדברים אמהרית.
הבעיה היא שאין לנו שם מילים.
כל העניין הוא… - מה שיהיה לנו… מה יש לנו
אני זוכר שבשלב הזה, כי אני עוקב אחרי ריי צ'רלס,
ריי אומר, "צלצל בפעמון, קווינסי. צלצל בפעמון."
כלומר, "בואו נתקדם."
הרבה אנשים נהיו קצת חסרי סבלנות.
כולם עייפים.
אנשים רצו להתקדם ולסיים עם זה,
ואני חושב שבאותה נקודה "שה-לה שה-לין-גיי" צץ.
זה כנראה היה רעיון של מייקל,
"נוכל להכניס לכאן משהו שנשמע מהתרבות ההיא."
היי, סליחה.
רק שנייה.
רגע!
אז מה שאנחנו אומרים זה, "כי זה מה שאנחנו נותנים."
מה אנחנו נותנים
אני אחד האנשים היחידים שיגידו משהו למייקל.
זה לא הגיוני. - "אז בואו נתחיל לתת."
כן. "אז בואו נתחיל לתת" זה עדיף.
אני מכיר את מייקל ג'קסון מאז שהיה בן עשר,
כשהוא בא לראשונה להיבחן כדי להיות חבר במוטאון.
הוא שר ורקד בהתלהבות בגיל עשר.
מה אתה רוצה לשים
מייקל הוא אחד האמנים הדגולים, אחד מכותבי השירים הטובים ביותר אי פעם.
אז אנשים פחדו להגיד, "לא כדאי שנעשה את זה",
או "זה נשמע לא טוב."
טוב, תגיד לי אתה מה זה "שה-לה שה-לין-גה"!
כשגדלנו במוטאון, ככה התנהגנו זה עם זה,
וכולנו אוהבים זה את זה.
האם כולם אוהבים את המילים "עולם אחד"
כן. - נהדר.
עולם אחד". - "עולם אחד"!
"עולם אחד, הילדים שלנו. עולם אחד, אז בואו נתחיל לתת."
כן. - כולם.
זה טוב מאוד. בבקשה אל תשנו את זה כי השמיעה שלי נעשית גרועה בטירוף!
בואו נקליט את זה!
אם אפשר, זה שם.
קדימה, תתחילו!
טוב, תתחילו.
לבסוף סיימנו לשיר את הפזמון החוזר.
מעולה!
וקווינסי רוצה להודות להארי בלפונטה.
תזכרו שהבחור שהתחיל את כל זה הוא הארי בלפונטה.
ואז, פתאום, קורה הדבר הכי מדהים.
הארי בלפונטה היה האדם הכי מעורר השראה בשביל כל מי שהיה שם.
אל ג'רו התחיל לשיר את השיר של הארי בלפונטה.
פתאום כולם מצטרפים.
"שתיתי יותר מדי, אני חייב לומר
"כי אני או ריי צריכים להסיע אותך מחר"
במהלך ההפסקות,
ריי ניגן גרסה נוספת של "אנחנו העולם",
גרסת הגוספל, גרסת "ג'ורג'יה און מיי מיינד".
ובאותו רגע, שמעתי את ריי וסטיבי מדברים.
וריי אמר, "אני צריך ללכת לשירותים",
ואז סטיבי אמר, "אני אראה לך איפה זה."
והוא פשוט תפס אותו בזרוע והם הלכו,
וכולם אמרו שהעיוור באמת מוביל את העיוור,
וכולנו פשוט התפוצצנו מצחוק.
המבורגר… דגים. המבורגר דגים!
אנשים היו רעבים.
ופלים מגיעים לפה.
עוף על ופלים! עוף ברוטב על ופלים.
כולם הזמינו עוף על ופלים מ "רוסקו'ס",
ומעולם לא ראיתי מישהו שאוכל עוף טוב יותר מליונל ריצ'י.
הוא אוכל את חתיכת העצם האחרונה.
הוא יונק מתוכה, והוא אוכל, ומניח אותה על הקודמת,
אז כשהוא מסיים, יש לו את כל העצמות הקטנות האלה מסודרות כמו שצריך.
ואמרתי, "אף אחד לא יכול לאכול עוף טוב ממך."
כשהגיע זמן ההפסקה ההיא,
דיאנה ניגשת לדריל הול עם דף המוזיקה בידיה
ואומרת, "דריל, אני המעריצה הכי מושבעת שלך.
"תהיה מוכן לחתום על דף המוזיקה שלי"
וכולנו הסתכלנו סביב ואמרנו, "לא ייאמן!"
ברגע שהיא עשתה את זה, זה התחיל לקרות בכל רחבי החדר.
לראות את סינדי לאופר מבקשת מליונל או מהבוס,
זה מגניב שהם רוצים את החתימות זה של זה.
ואז הם באים ושואלים אותי, ואני כזה, "הם רוצים את החתימה שלי"
כאילו, "וואו, זה ממש מגניב".
אז התקשרתי לפרינס כדי להודיע לו איך הולך.
אמרתי, "נראה לי שאולי כדאי שתבוא.
"זה די מגניב, וכולם מבלים יחד.
"אנחנו נהנים מאוד."
אני עכשיו בטלפון עם פרינס.
הוא ב "קרלוס אנ' צ'רלי'ז" .
הוא אמר, "אני אנגן סולו גיטרה בחדר אחר."
אמרתי, "לא, כולנו באותו חדר.
"אני צריך שתבוא ותשיר."
הוא רוצה להוסיף גיטרה לשיר, ובמקרה אנחנו לא צריכים גיטרה.
נהיה מאוחר,
וציפיתי לשיר את אחד הבתים,
אבל הם כל הזמן שאלו, "תוכלי להביא את פרינס לכאן"
וחשבתי, "וואו, זה מוזר."
ופשוט התחלתי להרגיש… אני מרגישה שמנצלים אותי, שאני כאן
כי הם רוצים שפרינס יגיע,
וככל שיחזיקו אותי יותר זמן, אולי פרינס יגיע.
אני בטוח שהם חיכו שהלימוזינה שלו תופיע,
אבל הוא לא הגיע.
כבר ידעתי שהוא לא יבוא,
כי היו יותר מדי אנשים, והוא ירגיש לא בנוח.
אמרתי לליונל, "אני אלך."
הם מעולם לא התכוונו שאשיר בית,
וזה היה קצת שיברון לב.
עשינו את ה "הוק", אז עכשיו אנחנו מגיעים לסולואים.
שתי השורות האלה.
מייקל ניגש אליי ואמר, "פרינס לא בא,
"אז יש לנו מקום בשורה שצריך בשבילו סולן.
"על מי אתה ממליץ" ואמרתי "יואי לואיס".
ליואי לואיס יש קול סולו נהדר.
מישהו טפח על כתפי ואמר, "קווינסי רוצה אותך."
הביאו אותי לקווינסי. הוא אמר, "סמלי, בוא. תביא את מייקל."
והוא אומר, "תשיר את השורה ליואי."
אז קיבלתי את השורה של פרינס. נעליים די גדולות להיכנס לתוכן.
כן! - אני יכול ללכת עכשיו אוי, לא.
מאותו רגע ואילך, הייתי לחוץ בטירוף.
בסדר
עניין החלקים סודר.
עד שבאמת הגענו לסולואים,
אנשים שאלו, "למה יש לו את החלק הזה"
או "למה יש לה את החלק הזה" והתשובה הייתה, "זה מתאים למנעד שלהם."
להתחיל עם השורה הזאת. "בואו נבין…"
קווינסי אמר לי עם מי אני אשיר,
ואמרתי, "וילי נלסון מעניין."
בהחלט הופתעתי.
כולנו התאספנו סביב הפסנתר, וסטיבי וונדר מנגן את השיר,
ושרנו אותו בצורה אקוסטית.
וסטיבי וונדר, אפשר לראות על פניו שהוא מזהה את הקולות השונים.
בערך באמצע, בזמן שהוא מנגן, הוא אומר, "וואו. כל כך הרבה כוכבים."
השיר במלואו לראשונה סביב הפסנתר,
אז שמענו לראשונה איך הוא באמת יישמע.
לעולם לא אשכח את זה. היה מדהים.
לשמוע את כל האישיויות בפרויקט הזה
בפעם הראשונה בשיר הזה…
השיער על גבי סומר רק מהמחשבה על זה.
סימנו בנייר דבק על הרצפה את השמות,
אז זו הייתה צורת פרסה גדולה.
זה התחיל כאן והלך כל הדרך מסביב.
אני זוכר שעברתי וספרתי אותם רק כי אני…
"בסדר, יהיו כאן שלושה, כאן שניים."
אני מסתכל על רשימת השמות על הרצפה.
אני חושב, "זה יהיה מדהים."
ספרינגסטין היה כאן.
בדיקה, אחת, שתיים.
אני הייתי ממש שם.
מייקל ג'קסון כאן. אני שר מיד אחרי מייקל.
דאגנו לכם.
אתם יודעים שזה איתי, נכון
המעגל הזה היה המעגל המפחיד של החיים.
קווינסי צדק.
כשמגיע הזמן לשיר את החלק שלך, אתה תיתן 200 אחוז
כי הכיתה מסתכלת עליך.
ולראות את ההכנות ואת הפגיעות של כולם
היה די מדהים.
היית במיטבך בשלב הזה.
אז ככה, יש מיקרופונים מולנו,
אבל מה שנעשה זה שתתכופפו קדימה בחלק שלכם.
ואז, כשהאדם השני נכנס,
כשאתם בדואט עם מישהו, מה שזה לא יהיה,
כשהחלק שלכם מגיע, תתכופפו קדימה.
אל תשירו פה. אם תעשו כך, לעולם לא נדע מה המילים שלכם.
לפסוע פנימה או להתכופף - תתקרבי.
לא. גם אם השם שלכם נמצא כאן…
הבנתם - כן.
זו הקלטה אמיתית. זה פשוט…
השמות שם, אבל המיקרופונים כאן.
בואו למיקרופון!
מוכנים. - תודיעו לי מתי.
קדימה. - מוכנים.
אפשר לעשות את זה שוב פישלתי בהתחלה.
סטיבי אומר שהוא פישל.
הייתי נמוך. הייתי כל כך נמוך.
נכון שזה נורא נמוך
סטיבי פישל. איך זה קרה לו
זה חוקי - לעולם לא.
סטיבי דופק את זה בשעשוע, כפי שרק סטיבי יכול.
כמעט בכוונה, די נהנה מזה.
סטיבי לא היה לחוץ.
לעולם. אני לעולם לא מפספס את התו.
זה הגרון שלי.
קווינסי הרים את קולו. "אנחנו חייבים שתקליט."
הוא צרח עלינו.
בבקשה.
מעולם לא ראיתי אותו ככה.
קווינסי, היי!
קווינסי ג'ונס תמיד היה רגוע מאוד.
הדאגה היחידה שלו הייתה הזמן.
יש לנו הרבה עבודה, עוד דרך ארוכה.
אפשר לעזור
זה קשה כי אנחנו רחוקים זה מזה.
אפשר לעזור אז אתה…
ואתה…
זה החלק שלי.
אני יודע. הוא מדבר על החלפת חלקים.
אוכל לעשות את זה אם אפסע לאחור ואשיר חזק יותר.
קשה לשיר ברכות.
השעה הייתה 04:00, והם שרים את החלק הכי חשוב שלהם.
אז אתה תהיה קצת עצבני. אתה תהיה עייף.
אבל זה עושה לי קפיצה מוזרה אחרי המלודיה שלי.
במצלמה שלי, הם ענקיים
כי אני ממש שם מתחתיהם.
אתה יכול להושיט יד ולגעת באדם הזה.
הם ממש שם.
הייתי מעריץ מושבע של פול סיימון.
הנה הוא, ממש כאן. הוא שר בדיוק מולי.
קני רוג'רס, כשהוא מגיע לתו הגבוה ההוא, והוא פשוט מכווץ את הפנים שלו,
זה, "אלוהים, הוא פשוט…"
באותו זמן חשבתי,
"אני לא מאמין שאנשים משלמים לי כדי לצלם את הדבר המדהים הזה."
התור של דיון וורוויק הגיע, והייתה לנו בעיה טכנית קטנה.
כן - את שומעת את הקול שלך
כן.
מי זאת תוציאו אותה מפה.
הייתה פניקה טכנית קטנה פה.
יש לנו בעיה עם רעש בפלייבק.
בשלב מסוים אמרתי, "בכל מחיר, חייבים שזה יעבוד כמו שצריך."
חייבים להסיר את זה מכאן, בכל מחיר.
זה עדיין שם - כן.
אולי זו דליפה - אולי מיקרופון של מישהו אחר.
כל שאר הקטעים בסדר.
אז באמת אין לזה שום תירוץ.
אנחנו נגלה מה הבעיה.
היה צריך להשתמש בסטודיו שלי.
אני עדיין שומעת את הקול השני.
סליחה. זו תעלומה. - רוחות רפאים!
למי תתקשרו - למכסחי השדים!
אקרויד נמצא בתא ההד. - אקרויד.
זה הוסיף קצת מתח.
זה נעלם.
מצאנו את זה, מה שזה לא היה.
זה היה קצת קשה, אבל חזרנו לתוכנית שלנו לסיים את הקטע הקולי.
אנחנו מגיעים לרגע שבו עלינו להיות מדויקים ככל האפשר.
מתחילים.
כן.
ועכשיו זה מגיע עד אל ג'רו, שמפשל,
אז הם אומרים "בום" ומתחילים מחדש.
אל ג'רו היה קצת בהצפה שם,
בתחום האלכוהול.
אני מצטער. - אוף.
זה וילי.
אל היה מעניין.
טוב, אני חייב לספר לכם את החלק המצחיק לגבי אל.
אל רצה לחגוג לפני שסיימנו את השיר.
הוא כל הזמן אמר, "תביאו עוד בקבוק. אנחנו הולכים לחגוג."
אז בכל פעם שנכנס בקבוק נוסף,
הוצאתי את הבקבוק בחזרה.
סטיבי, אפשר את הקלידים קודם
נרצה שתעשה חזרה על החלק הקטן הזה.
היינו צריכים לעבוד קשה מאוד
כדי להקליט את החלק של אל
לפני שאל לא יצליח לזכור מה החלק שלו.
נכון. כן.
כן. שוב בשבילי
פשוט תנגן את הקטע. - בבקשה
זה מספיק. כפי שזה היה שם, זה מספיק.
בכל פעם שהם חוזרים לאחור, זה לוקח בערך חמש דקות.
אז אתה יוצר מתח אמיתי בכל פעם שאתה מחזיר לאחור.
מה אעשה אחרי ברוס ספרינגסטין זה כאילו…
מה אתם הייתם עושים ואז הלכתי על קטע נשמה מתוק יותר.
קני לוגינס היה מדהים,
והם הגיעו לסטיב פרי ולדריל הול,
וזה היה, "אלוהים אדירים."
יש!
סטיב פרי יודע לשיר!
יש לו קול נהדר, כמו הקול של סם קוק.
תן לי עוד אחד. תן לי עוד שניים לפחות.
החבר'ה האלה מקבלים שלושה או ארבעה ניסיונות בשורה שלהם.
בינתיים, אני כאן בסוף, ואפילו לא שרתי את השורה שלי עדיין,
ואני מתחרפן.
צפיתי בכל האנשים האלה שרים.
רק ניסיתי לזכור לנשום.
ואמרתי לקווינסי ואומברטו, "בפעם הבאה שמישהו יפשל,
"אתם יכולים להמשיך כדי שנעשה חזרה על השורות שלנו
"ועל הגשר"
והוא אמר, "אה, כן, בסדר, בטח",
ומייקל, שהיה לידי, אמר, "זה רעיון טוב."
אמרתי, "תודה, מייק."
רוצה ללכת על הגשר עכשיו - רוצה לעבור לגשר
לגשר. קח אותי לגשר. - לגשר.
הגשר. - הגשר.
טוב, כולם, לגשר.
טוב, יואי. עכשיו תורך.
בחיי, אתה ממש מוכן ללכת הביתה.
רק למקרה שמישהו יפשל בחלק אחד.
כלומר, זאת הייתה רק שורה אחת, אבל הרגליים שלי ממש רעדו.
אתה רוצה את זה בהרמוניה
אתה רוצה את האחרון בהרמוניה
זה ממש נהדר.
אתה רוצה להצטרף אליה שלושתכם תצטרפו אליה ב…
זה יהיה מעולה.
אבל אז הם אמרו, "שיר בהרמוניה עם סינדי וקים."
בדמו לא היו קטעי הרמוניה או משהו כזה.
אני אצטרך להמציא פה משהו.
להמציא הרמוניה בשלושה חלקים
מול סטיבי וונדר, ריי צ'רלס, קני לוגינס,
דריל הול…
מה אני אמור לשיר
זה היה ממש מורט עצבים.
אה, שם אני נמצא.
זה ב "נעמוד", נכון - כן.
מה שלך
מה שלך, קים
משהו כזה
אני מותש מכדי להגיד משהו למישהו.
ופשוט לשיר את זה.
אני אנסה. זה גבוה בשבילי, אבל אנסה.
באשמתי. זה היה עם קצת זיוף. לא ירדתי.
חשבתי שהראש של יואי יתפוצץ.
סינדי יודעת לשיר אוקטבות,
ויו המסכן ניסה לשרוד באופן נואש, הוא לא יכול לעשות יותר מדי כאלה.
זייפתי רק כדי לראות אם מישהו ישים לב.
סינדי בהחלט הדהימה בשורה הזאת, אבל משהו היה לא בסדר.
יו, תקשיב. יש דברים הרמוניים שקורים כשהיא שרה.
זה כמעט נשמע כמו שיחה.
הם כל הזמן אומרים, "מה הרעש הזה" אני חושבת, "מה הרעש הזה"
נגן שוב את החלק הראשון של השני, ואז…
אומברטו אמר, "יש לנו המון רעש בקטע שלה.
"מה קורה פה"
המיקרופון גוסס. צריך להחליף אותו.
לא. המיקרופון מעולה.
המיקרופון מעולה - אין שום בעיה עם המיקרופון.
המיקרופון מעולה!
נשמע כאילו אנשים מדברים.
או צוחקים או משהו.
בכל פעם שאת שרה.
אני לא חושבת שזה מצחיק,
ואתם צריכים להפסיק לצחוק כשאני שרה כי…
סינדי, יש לך הרבה צמידים.
אה! זאת ה…
אה, העגילים שלי.
זה לא עלה בדעתי.
סליחה.
אני עמוסה בזה.
הלכה כל התלבושת!
לא. אני מצטערת.
זה הפטפוט. בסדר.
אלה הדיבורים.
היינו זקוקים לרגע הצחוק הקטן הזה כדי שהמתח ירד
לפני שנעבור את השלב הקשה.
תעשה אותו הדבר, יואי.
מיד אחרי מייקל.
החזקתי את זה יותר מדי - לא.
זה מעולה.
הקלטתם את זה
זה הוקלט!
מפני שהקדשתי את כל חיי לשירה,
להיות בקרב הזמרים האלה
וממש להיות חלק מהקהילה שלהם
היה חוויה לא מהעולם הזה.
אפשר להשאיר את החלל של ריי פתוח
כן. הוא הרבה יותר מבוגר ממני, אתה יודע.
זה השאיר את בוב דילן וברוס לעשות את האד-ליב.
קווינסי קרא לזה "מילוי זמן רציני".
"נעשה את מילוי הזמן הרציני עכשיו."
תוריד את זה.
הנה הוא, בוב דילן.
זה שבדיוק לפני המודולציה. - כן. מה…
כן, בסדר.
הוא סמל אגדי ואיקוני
לאמריקאים ולעולם כולו…
שקט, בבקשה. מתחילים.
…אז ציפינו שיקרה משהו מדהים.
בסדר.
אין בעיה. בקטע אחר.
בסדר, צריך להריץ את זה לאחור הרבה פעמים.
אני חושב שהוא היה קצת מבולבל, כי פשוט לא נראה שבוב הבין איך הוא אמור לשיר.
הוא אמור להיות יותר כמו המקהלה הזאת או יותר כמו בוב דילן
יפה, ומה שנחמד זה שאתה שר עם הפזמון החוזר.
זו הפעם היחידה שאנחנו עושים אוקטבה. זה יפהפה.
אני יוצא מיד אחרי "אני", נכון - אחרי "אתם ואני".
הדבר שעשית שם למעלה, ששרת יחד עם הפזמון החוזר.
"אנחנו הילדים." זה נחמד.
קווינסי היה מדהים.
בסדר. - זה יפהפה.
ההפקה מעניינת. אתה צריך להיות יותר ממוזיקאי נהדר.
אתה צריך להיות כמו פסיכיאטר.
שם הוא נכנס. - סטיבי. הוא יכול לנגן את זה פעם אחת
הסוכן החשאי שעזר לו להרגיש בנוח היה סטיבי וונדר.
נעשה חזרה על זה כאן לרגע.
סטיבי הוא חקיין נהדר בטירוף.
סטיבי שר את זה מהבטן בקול של דילן.
סטיבי הוא אחד הבחורים האלה, הוא יכול לשיר ספר טלפונים.
בכל פעם שאתה לידו, אתה נמצא ליד גאון,
והוא גם מתוק מאוד.
מתחילים, בובי.
אני בטח בחלום, מה
אבל בשלב הזה, היו הרבה אנשים בחדר.
צלמי סטילס ואחרים.
עם כל האנשים האלה בסביבה, בשביל בוב, זו לא הדרך שבה הוא עובד בדרך כלל.
זה מה שנעשה.
פעם אחת אחרונה, אם אתם לא מעורבים בהקלטה, אנא פנו את החדר.
ואז זה פשוט הפך לסטיבי על הפסנתר
ואז דילן במיקרופון וקווינסי בפודיום שלו.
בסדר, גבר, בוא נעשה את זה.
יש!
אני מצטער. הצלחת.
זה לא היה טוב. - אני אומר לך, הצלחנו.
זה היה נהדר.
אם אתה אומר.
אני יודע שאתה יודע.
אני נשבע שכן. זה מושלם, גבר.
בסדר. - מושלם.
ספרינגסטין נכנס ואמר, "יפה, דילן."
קרא לו דילן.
האזנתי לדילן מאז שהייתי ילד,
והיה נהדר לראות אותו שם ולקיים איתו קצת אינטראקציה,
אז זה היה כיף.
"הבחירה שאנחנו עושים" זה החלק שאתה מדבר עליו
כן.
אז זה הסוף, נכון
זה… אנחנו בסוף זה סוף השיר, נכון
כן.
אחת, שתיים.
היה חשש רציני מאוד לגבי הקול של ספרינגסטין.
אני אעשה קצת. תגידו לי אם זה, אתם יודעים…
היי, תקשיב. זה כמו להיות מעודדת למקהלה.
בסדר. - אתה מבין אותי "קדימה!"
בסדר.
בדיוק הייתי בסיבוב ההופעות של "נולד בארה"ב".
הייתי די עייף.
קווינסי, אתה מוכן - כן.
קדימה.
אבל פשוט התחלתי לשיר…
הקול שלי לא היה נהדר, אבל שרתי כמיטב יכולתי.
זה יצא לי טוב
בסדר. - משהו כזה
בדיוק ככה. - בסדר.
נעשה שוב את הקטע הזה.
טוב, מתחילים. - פה, עכשיו
ברוס הוא פשוט ברוס הטיפוסי בדבר הזה.
נשמע שיש לו זכוכית שבורה בגרון.
תודה.
ממש הזעתי.
כן. - הוא רשמית בחופשה.
אני יכול ללכת הביתה - אתה בחופשה.
זה נשמע טוב!
היה לנו את זה.
כל העבודה הקשה הסתיימה.
כל טוב. - זה לא נגמר.
כשזה נגמר, היינו נרגשים ומותשים, ללא ספק.
היינו ערים כל הלילה.
אבל אפילו אז, בערב,
ידעת שעשינו משהו שיחיה לנצח.
שיחקת אותה.
ועברנו את זה. - זה בסדר
כן.
ליונל, יש לנו סולואים טובים מכולם.
זה מושלם. זו השורה התחתונה. אנחנו מרגישים אותו הדבר.
יופי.
לנסות להביא 40 כוכבי-על לאותו מקום באותו זמן
זה בלתי אפשרי.
זו הסיבה שפתאום, כשספרינגסטין אמר,
"מיד אחרי ההופעה שלי, אני מגיע לקליפורניה…"
פול סיימון, "אני בדרך."
בילי ג'ואל, "אני בדרך."
בוב דילן…
בחדר הזה, המשפחה הזאת גדלה.
איך שנוח לך, אתה יכול…
לצלם צילום אווירי.
קווינס, איפה תשב, גבר - שם.
טוב, הנה זה בא.
האדרנלין הרגע עזב.
האדרנלין בדיוק הסתלק.
הם בעצם אמרו, "זהו זה, חבר'ה. תסיימו.
"בואו נלך הביתה."
איזה לילה!
הנחתי שזו עבודה בתשלום.
בסוף, כשהתכוננתי לצאת,
הוצאתי חשבונית, והם אמרו,
"חשבונית אין חשבונית. זה היה בהתנדבות.
"כולם כאן מתנדבים". אז אמרתי, "בסדר.
"יש לי חולצה מגניבה וסיפור נהדר, אז בסדר!"
ודיאנה רוס נשארה אחרי שכולם הלכו.
ואני שומע אותה בוכה.
קווינסי אמר, "דיאנה, את בסדר"
והיא אמרה, "אני לא רוצה שזה ייגמר."
זה היה הדבר הכי מתוק ששמעתי אי פעם.
- איי-אנד-אם רקורדס -
אני חושב שיצאנו בסביבות שמונה בבוקר,
וקווינסי לא נוהג,
אז הסעתי אותו חזרה לבית שלו בבל אייר.
זו הייתה התלהבות מהולה בתשישות.
אני זוכר שקווינסי אמר, "הבחורים הלבנים האלה עשו עבודה מעולה."
התרגשתי, אתה יודע.
זה כמו כשאתה מסיים הופעה, ואתה הולך הביתה,
ואתה חושב, "יש, הצלחתי.
"זה היה… אני מרגיש…" אתה פשוט מרגיש טוב עם זה.
אז בשמונה בבוקר, כשסוף סוף הגעתי הביתה,
אני נכנס לבית, ובני המשפחה שלי שם,
מברכים אותי על הזכייה בפרסים ועל הנחיית התוכנית,
ויכולתי לדבר רק על "אנחנו העולם".
הם אמרו, "על מה אתה מדבר" אמרתי, "בחיי,
"'אנחנו העולם' היה מדהים. אתמול בלילה עשינו את זה."
הם לא יודעים על מה אנחנו מדברים. זה היה כל כך גדול וכל כך… עוצמתי.
הלילה האחד ההוא האפיל
על כל מה שקרה בחיי.
- שלושה חודשים לאחר מכן -
כפי ששמעתם בחדשות קיי-פי-איי הבוקר ובמקומות אחרים,
קראתם ונאמר לכם שבעוד דקה, בשעה 07:50,
כולם בעולם ינגנו את אותו השיר.
"אנחנו העולם. אנחנו הילדים."
בזכות הטכנולוגיה,
אנחנו מדברים על כך שהוא יגיע לאוזנם של מיליארד אנשים.
כשאנרגיה כזאת מתבטאת בעולם, היא חזקה מאוד.
מוזיקה היא חיה מוזרה,
כי אי אפשר לגעת בה או להריח אותה.
אי אפשר לאכול אותה או שום דבר אחר, היא פשוט שם.
החמישית של בטהובן ממשיכה לחזור אליכם כבר 300 שנה,
וזו אנרגיה רוחנית עוצמתית מאוד.
"אנחנו העולם" היה משהו שכולם יכלו להבין.
גם אם לא דיברת אנגלית, יכולת להבין את המנגינה.
אפשר להבין את התחושה של השיר מבחינה מוזיקלית.
זו נשמה פנימית, אנרגיה פנימית, שמגיעה מאיתנו
שהייתה הרבה יותר גדולה מכל תקליט שמי מאיתנו עשה אי פעם.
אנשים יכולים להביט בשיר ולשפוט אותו מבחינה אסתטית,
אבל בסופו של דבר, הבטתי בו כאילו הוא כלי.
הוא היה כלי שהם ניסו להשיג בעזרתו משהו,
וככזה, הוא עשה עבודה טובה למדי.
אני חושבת שכל אדם בעולם רוצה לתרום,
ואותו אדם לא יודע איך.
יש לי הרגשה שאנחנו יוצרים שינוי
במה שקורה בעולם היום, בעזרה לאנשים אחרים.
זו חמלה. זה ממש חדש.
כל העולם שר את השיר שלך. כלומר, זה מטורף.
בכל שפה ברחבי העולם.
זה היה אחד הרגעים האלה שחושבים, "אלוהים. מה עשינו"
הסינגל כבר נמכר במיליון עותקים ראשונים שלו,
בסוף השבוע הראשון שבו יצא לשוק.
בחודש האחרון
ילדי אמריקה הפכו את התקליט הזה שמוקדש לילדי אפריקה,
לסינגל שנמכר הכי מהר בתולדות ארה"ב.
לאחר יציאתו, "אנחנו העולם" זכה להכרה משמעותית
כשזכה בתקליט השנה ובשיר השנה בטקס פרסי גראמי 1986
ובפרס מיוחד בפרסי המוזיקה האמריקאית.
שמעתי את השיר בפעם הראשונה במקלחת שלי.
התקליט היה מדהים, ואז השורה שלי הגיעה, והיא הייתה בסדר, וחשבתי…
אני חלק ממשהו ששינה את החיים,
וזה גורם לתחושת ענווה.
הכוח הקולקטיבי של אמנים יכול להשפיע מאוד.
כולנו שמנו את האגו בצד
לשירותם של אנשים בעולם שהם פחות בני מזל.
כולנו באמת עם אחד.
כולנו זקוקים זה לזה.
זו התגשמות החלום של ארה"ב למען אפריקה.
זו תחילתו של השלב השני של הפעילות שלנו,
האכלת אנשים והצלתם.
"אנחנו העולם" גייס מעל 80 מיליון דולר
למען מטרות הומניטריות באפריקה וממשיך לגייס כסף.
אני לוקח את זה צעד-צעד.
בין אם נוכל להאכיל אדם אחד ובין אם נוכל להאכיל מיליון,
המטרה היא להיכנס.
אפקט האדווה של "אנחנו העולם"
היה שכולם רצו לנסות לעשות את זה.
אמן הבין פתאום שהוא יכול לחולל עכשיו שינוי בעולם.
זה אחד מהדברים האלה
שילדים שעוד לא נולדו ידעו עליהם
כי זו הייתה אחדות באמצעות מוזיקה.
תורכם לשיר!
אבא שלי אמר לי משהו לפני שנים.
הוא אמר, "תיהנו מהחזרה הביתה",
כי יגיע זמן שבו לא תוכלו לחזור הביתה.
אמרתי, "אבא, מה זה אומר"
הוא אמר, "טוב, הבית יהיה שם.
"האנשים שבבית לא יהיו שם."
זה החדר הזה.
זה הלוח. הוא ממש שם,
ואומברטו לא יושב מאחוריו.
מייקל ג'קסון היה ממש שם
בחדר הזה.
ספרינגסטין עשה את החלק שלו ממש שם בפינה.
וסינדי לאופר הייתה ממש כאן.
זה מיוחד מאוד.
אני חושב על החדר הזה כעל הבית שלי.
זה הבית ש "אנחנו העולם" בנה.
- 28 בינואר, 1985 אולפן הקלטות איי-אנד-אם -
- באהבה לזכר: הארי בלפונטה, מייקל ג'קסון, ריי צ'רלס, קני רוג'רס, טינה טרנר ואחרים -
"מגיע זמן
"שבו אנחנו שמים לב לקריאה מסוימת
"כשהעולם חייב לשלב ידיים כאחד
"יש אנשים שמתים
"והגיע הזמן להושיט יד לחיים
"המתנה הגדולה מכולן
"לא נוכל להמשיך
"להעמיד פנים יום אחר יום
"שמישהו, איפשהו בקרוב יחולל שינוי
"כולנו חלק מהמשפחה הגדולה של אלוהים
"והאמת, אתם יודעים אהבה היא כל מה שאנחנו צריכים
"אנחנו העולם
"אנחנו הילדים
"אנחנו אלה שנביא יום בהיר יותר
"אז בואו נתחיל לתת
"יש בחירה שאנחנו עושים
"אנחנו מצילים את חיינו שלנו
"זה נכון שנביא יום טוב יותר
"רק אתם ואני
"שלחו להם את ליבכם
"כדי שהם ידעו שלמישהו אכפת
"וחייהם יהיו חזקים יותר וחופשיים
"כפי שאלוהים הראה לנו
"בכך שהפך אבן ללחם
"ולכן על כולנו להושיט יד לעזרה
"אנחנו העולם
"אנחנו הילדים
"אנחנו אלה שנביא יום בהיר יותר
"אז בואו נתחיל לתת
"יש בחירה שאנחנו עושים
"אנחנו מצילים את חיינו שלנו
"זה נכון שנביא יום טוב יותר
"רק אתם ואני
"כשאתם מדוכאים ושפופים
"ונראה שאין שום תקווה
"אבל אם רק תאמינו
"אין סיכוי שנוכל ליפול
"טוב, טוב, טוב, בואו נבין
"ששינוי יכול להגיע
"רק כשנעמוד יחד כאחד
"כן, כן, כן, כן
"אנחנו העולם
"אנחנו הילדים
"אנחנו אלה שנביא יום בהיר יותר
"אז בואו נתחיל לתת
"יש בחירה שאנחנו עושים
"אנחנו מצילים את חיינו שלנו
"זה נכון שנביא יום טוב יותר
"רק אתם ואני
"יש בחירה שאנחנו עושים
"אנחנו מצילים את חיינו שלנו
"זה נכון שנביא יום טוב יותר
"רק אתם ואני"
תרגום כתוביות: זיוית אוריין