Quentin Tarantinos 8. film
Released on www.Danishbits.org
Kapittel en
Siste diligence til Red Rock
Hypp! Hypp!
Kom igjen!
Har du plass til en til?
Hvem pokker er du? Og hva skjedde med de der?
Major Marquis Warren, tidligere i kavaleriet.
Nå er jeg rettstjener. Jeg henter hjem noen skurker.
-Jeg har papirene her i lommen. -Skal du til Red Rock med dem?
-Det er dit du skal, hva? -Ja.
Den jævla snøstormen har vært i hæla på oss i tre timer.
Vi rekker ikke til Red Rock før den tar oss igjen.
Så du er på vei til Minnies Kortevare?
Som du vet.
-Får jeg stige på? -Tja, svarten.
Hvis jeg bestemte, ja.
-Men jeg bestemmer ikke. -Hvem da?
-Fyren i vogna. -Liker han ikke selskap?
Han betalte for en privat tur, og jeg kan si deg-
-at han betalte godt.
Hvis du vil bli med oss til Minnies, må du spørre ham.
Vel...
Da skal jeg det.
Stans, svarten. Før du kommer hit,-
-legger du de to revolverne dine på den steinen der borte.
Og løft begge hender høyt over hatten.
Og så kommer du nærmere. Treigt som melasse.
-Skikkelig tillitsfull, hva? -Ikke særlig.
Legg dem ned.
Kom hit.
Høyt over hatten, sa jeg, for faen.
Kom frem.
Det holder.
Nei, så pokker...
Jeg kjenner deg, svarten. Oberst et eller annet Warren, hva?
Major Marquis Warren. Jeg kjenner deg også.
Vi spiste biff sammen en gang i Chattanooga.
-Du er John Ruth, Galgemannen. -Riktig. Hvor lenge er det siden?
At vi spiste biff? Åtte måneder.
Forklar meg-
-hvorfor en afrikansk dusørjeger trasker rundt i snøen i Wyoming?
-Jeg skal til Red Rock etter dusør. -Fortsatt i bransjen?
-Stemmer. -Hva skjedde med hesten din?
På grunn av forholdene måtte vi ta den lange veien.
Hesten klarte seg ikke.
-Du kjenner ikke til jenta her? -Nei.
-Ikke engang hva hun heter? -Nei.
Da er visst dette en lykkevogn.
Det håper jeg pokker meg.
Major Marquis Warren, det er Daisy Domergue.
Domergue, for deg er det major Warren.
-Hei der, nigger. -Hun er ram, hva?
Vet du ikke at svartingene ikke liker å bli kalt nigger mer?
-De syns det er krenkende. -Jeg er blitt kalt verre ting.
Det tror jeg. Har du aldri hørt om henne?
Burde jeg det?
Hun er ikke akkurat John Wilkes Booth,-
-men du har kanskje hørt om dusøren på henne.
-Hvor mye? -10 000 dollar.
Pokker. Har hun drept Lily Langtry?
Ikke helt. De 10 000 er så godt som mine alt.
Derfor er jeg ikke så ivrig etter å ta med noen.
Særlig ikke folk i bransjen.
Det forstår jeg, men jeg er ikke ute etter henne.
En av dem er verd 4000.
Og den neste er verd 3000, og den siste 1000.
Det holder for meg.
Jaså. Få se papirene.
Men treigt som melasse.
Trekk unna.
Beklager å avbryte, men det er en kald snøstorm-
-rett i hæla på oss. Vi prøver å komme i ly.
Jeg vet det.
Hold kjeft og hold igjen hestene mens jeg tenker meg om.
Okay, boy, vi prøver.
Men du legger igjen pistolene hos kusken.
Du lar da ikke niggeren sitte her inne?
Kanskje oppe hos O.B., men...
Nå ser du stjerner, hva, kjerring? Veldig vakkert, ikke sant?
Åpner du kjeften igjen, slår jeg ut tenna på deg. Forstått?
Ja.
La meg høre deg si: Forstått.
Forstått.
Jeg trenger hjelp til å surre dem på taket.
Gi O.B. 50 dollar når vi kommer til Red Rock, så hjelper han deg.
Jeg er enig med O.B. Den snøstormen bekymrer meg.
Det ville gått fortere hvis du hjalp til.
Faen i helvete. Jeg angrer allerede.
Jeg kan jo ikke hjelpe deg når jeg er lenket til henne.
Og jeg skal være lenket til henne, og hun til meg,-
-til jeg selv setter henne i fengsel i Red Rock. Forstått?
-Ja, forstått. -Bra.
Cimarron! Leche! Kom igjen!
Hva skjedde med hesten din?
Den var litt gammel. Jeg hadde hatt den en stund.
Da været ble verre, så...
Den hadde gjort alt den kunne, men den klarte seg ikke.
-Det var synd. -Ja, det var det.
Jeg og Lash red langt sammen. Den var så å si min beste venn,-
-hvis jeg var venn med umælende dyr, men det er jeg ikke.
Men jeg kommer til å savne ham.
-Hvem er denne Daisy Domergue? -En mannevond, morderisk megge.
Jeg ser det ikke plager deg å sende en kvinne i galgen.
Kvinne? Hun der? Nei, det plager meg ikke.
Så du skal til Red Rock og henge henne?
-Javisst. -Skal du se på?
Det skal jeg. Jeg vil høre nakken hennes knekke.
Blir du aldri og ser dem hengt?
Mine blir aldri hengt, for de kommer aldri frem i live.
-Aldri? -Nei, aldri.
Det snakket vi om i Chattanooga.
Å hente desperate menn levende kan få deg drept.
De kan ikke overrumple meg hvis jeg aldri lukker øynene.
-Jeg vil ikke slite så hardt. -Ingen sa jobben skal være lett.
Men ikke at den skal være et slit heller.
Men, unge dame, det er derfor de kaller ham Galgemannen.
Når det står "død eller levende" på etterlysningen,-
-så skyter vi andre deg bakfra, og slenger deg over salen.
Men når Galgemannen John Ruth fanger deg,-
-så dør du ikke av en kule i ryggen.
Da ender du i galgen.
Du overvurderer ham, nigger.
Jada, han har tæl, men hjerne...
Der har han tatt et høyt stup på grunt vann.
Daisy, vi må finne et signalsystem for meddelelser.
En hard albu i fjeset på deg-
-betyr "hold kjeft". Forstått?
Forstått.
Jeg vet vi bare har møttes en gang før,-
-og jeg vil ikke være nærgående. Men...
-Har du det fortsatt? -Har jeg fortsatt hva?
Lincoln-brevet.
Selvfølgelig.
Har du det på deg?
-Hvor? -Her.
Jeg vet du må passe godt på det.
Og du liker sikkert ikke-
-å ta det ut av konvolutten altfor ofte.
Men hvis det ikke gjør noe, skulle jeg gjerne sett det igjen.
Du har rett. Jeg liker ikke å ta det ut av konvolutten.
Men du har jo reddet meg,-
-så jeg kan vel godt la deg lese det igjen.
"Min kjære Mary Todd roper, så det er nok leggetid."
"Min kjære Mary Todd."
-Det er så gripende. -Ja, enig.
Vet du hva dette er, tøyte?
Det er et brev fra Lincoln. Et brev fra Lincoln til ham.
Ja. De korresponderte under krigen.
De var pennevenner. Og dette er bare ett av brevene.
Hva i...?
O.B.! Stans!
Ptro, rolig!
Av alle dumme... Du reiv nesten av meg armen!
Jeg har ikke slept den stinkende ræva hennes opp dette fjellet-
-så du kan knekke nakken på henne.
Det var du som ga henne brevet!
Jeg ga det ikke til henne! Jeg ga det til deg!
Den niggeren likte å gi meg en på tygga.
Hvis du ødelegger brevet, tramper niggeren deg ihjel.
Og når han gjør det, skal jeg sitte på vognhjulet der og le.
-Hvordan gikk det? -Det ble ikke penere.
Men det er i orden.
Er det sånn niggere behandler damer?
Du er faen ikke noen dame!
-Mr. Ruth! -Hva?
Det går en mann der fremme på veien.
Hva?
Jeg sa at det går en mann der fremme på veien.
Til uvær å være-
-er det mye folk ute og går, hva, major?
Vel, jeg er halvparten av dem, så ja, det er mange av oss.
Det forandrer saken.
8000 dollar er mye penger for en nigger.
Med en partner er 18 mye bedre.
Tror du virkelig jeg er på lag med ham eller henne?
-Ta dem på. -Jeg går ikke med håndjern.
Ta dem på, ellers er det slutt på alle dine bekymringer.
Kapittel to
Revolvermannen
Gi våpnene dine til kusken.
-Litt skvetten, du? -Kutt ut fleipen. Bare gjør det.
-Som du vil. -Jeg vil.
Okay. Da har jeg gjort det.
-O.B., har du dem? -Ja.
Javel. Hold lykta i den ene hånda,-
-og hold den andre hånda så jeg kan se den.
Gå bort dit hvor jeg kan se deg.
Det var som bare faen.
Er det deg, Chris Mannix?
Unnskyld, kjenner vi hverandre?
-Ikke helt. -Kjenner du ham?
Bare ryktet hans.
Som sagt, min venn, så har du overtaket der.
Det overtaket akter jeg å beholde.
Hvem du enn er-
-bruker du en tøff tone til en fortvilt mann i knedyp snø.
Jeg gjør ikke noe. Jeg vil bare sitte på. Jeg fryser ihjel.
Hvem er tullingen?
Har du hørt om sørstatsoverløperen Erskine Mannix?
-Mannix' marodører? -Riktig.
South Carolinas svøpe, Mannix' marodører.
Dette her er Erskines yngste sønn, Chris.
Hva gjør du på mine kanter, Chris Mannix?
Vel, jeg red mot Red Rock.
Hesten min tråkket i et jordekornhull.
Beinet var gåent, så jeg måtte avlive den.
-Skal du noe i Red Rock? -Ja.
-Hva da? -Jeg er den nye sheriffen.
-Pisspreik. -Er nok ikke det.
-Hvor er stjernen din? -Jeg er ikke sheriff ennå.
Når jeg er i byen, avlegger jeg ed. Først da får jeg stjernen.
-Har du noen bevis på det der? -Ja. Når vi er i Red Rock.
Og de tre frosne fyrene der oppe tyder på-
-at du er dusørjeger.
Du skal vel få de tre døde til Red Rock for å få dusøren.
Tre døde. Og en levende.
-Hvem er det? -Daisy Domergue.
-Hvem faen er Daisy Domergue? -Ikke en dritt for noen.
-Unntatt meg og galgemannen. -Galgemannen?
Nå har jeg faen meg aldri...
-"Galgemannen" Bob Ruth. -John.
Og du! Du er den niggeren med en pris på hodet sitt.
Major Marquis!
Jøss, er det virkelig den ekte major Marquis som ser på meg nå?
Ja, det er meg og hodet mitt.
Hva er det som foregår? Har dere utflukt for dusørjegere?
Glem det.
Dere skal til Red Rock med tre lik for å innkassere dusøren, hva?
Ja.
Han i Red Rock som gir dere dusøren, det er meg, den nye sheriffen.
Så hvis dere vil ha dusøren, må dere hjelpe meg til Red Rock.
Jeg har vondt for å tro at noen skulle velge deg til noe som helst.
Skal jeg fryse ihjel fordi du har vondt for å tro på noe?
Du skal vel ikke det.
Ta dem på og kom inn.
Nei.
-Da fryser du ihjel. -Da blir du hengt.
-Hvordan det? -Kusk.
Kan du komme ned hit?
Jeg må holde hestene. Jeg hører deg godt herfra.
Du hørte meg si fra at jeg er den nye sheriffen i Red Rock, hva?
-Ja. -Red Rock er min by nå.
Skal jeg ankomme i håndjern? Aldri i livet.
Beklager. Sånn skal jeg ikke ankomme Red Rock.
Når dere kommer til Red Rock, vil dere se at jeg snakket sant.
Og jeg forventer av deg, O.B. at du forteller folk i Red Rock-
-at John Ruth lot den nye sheriffen fryse ihjel.
Det er ingen dusør på meg. Hvis du lar meg dø,-
-da er det mord.
Rekk frem hendene.
O.B.! Gi majoren våpnene hans.
En ting vet jeg.
Den niggerhateren der samarbeider ikke med deg.
Jeg hjelper deg å beskytte dine 8000,-
-og så hjelper du meg å beskytte mine 10. Avtale?
Kjærlighet er så vakkert. Skal dere to lage snøengler nå?
-Hør her, Bob. -Jeg heter John.
Når vi kommer til Red Rock,- gir jeg deg og major Marquis-
-middag og drammer for å si takk.
Jeg drikker ikke med overløpere, og jeg spiser iallfall ikke med dem.
Det høres ut som om du har noe imot saken vår.
Saken til en gjeng overløpere?
En gjeng gale utskudd? Det kan du ta deg faen på.
Dere bruker sørstatsflagget som unnskyldning for å drepe og stjele.
Dette bør interessere deg, Warren. Særlig dere befridde svarte.
En mann etter mitt hode.
Det høres ut som om du har lest aviser trykt i Washington, D.C.
Jeg vil bare vise dere hvor takknemlig jeg er.
Jeg var en død mann, og dere reddet meg.
Vil du vise meg hvor takknemlig du er?
Så hold kjeft.
Faen, Daisy. Det er på vei.
Her. Det siste stykket.
Vet han...?
Vet han hvor berømt du var engang?
Det tror jeg ikke.
Blåøye.
Vet du hvem han er?
Om jeg vet om dusøren på 30 000 som sørstatshæren satte på ham?
Ja.
Bondeknølene dro på nigger-hodejakt. De tok aldri det rette niggerhodet.
Nei, det gjorde de ikke. Ikke fordi de ikke prøvde.
Kjøtthuene dro fra gård og grunn-
-og dro opp hit på fjellet for å gjøre sin lykke.
Og ingen av dem fant lykken. Og de man aldri mer hørte fra-
-var de som fant meg.
Det var ikke 30 000 hele krigen.
Da ting roet seg ned ble det til åtte, og så fem.
Men selv da det var 5000,-
-må det ha vært mange etter deg.
-Det stemmer. -Hvorfor var det dusør på deg?
Sørstatsfolkene likte ikke min evne til å drepe dem.
Og etter at jeg rømte fra Wellenbeck,-
-tok sørstatene selve min eksistens som en fornærmelse.
Og så satte sakens folk en dusør på meg.
Hva er Wellenbeck?
Har du aldri hørt om krigsfangeleiren Wellenbeck?
Nei, det har jeg aldri.
Og du rømte?
Major Marquis gjorde litt mer enn det.
Major Marquis fikk en lys ide.
Den var så lys at det er rart ingen kom på den før.
Fortell John Ruth om den lyse ideen din.
Hele leiren var bygd av vedpinner,-
-så jeg brente den ned.
Et regiment av ferskinger lå der den natten.
47 mann døde i brannen.
Unge sørstatsmenn, bondegutter. Blomsten av vår ungdom.
La dem brenne. Skal jeg unnskylde for at jeg drepte sørstatsfolk?
Du ble med i krigen for å holde niggerne i lenker.
Jeg ble med for å drepe hvite sørstatsfolk-
-på alle tenkelige måter.
Skyte dem, dolke dem, drukne dem, brenne dem.
Kaste stor stein i hodet på dem. Hva som helst for å drepe dem.
Derfor ble jeg med i krigen. Og det var det jeg gjorde.
For å svare på spørsmålet... Da Major Marquis brente ihjel 47 menn-
-bare fordi en nigger ville stikke av,-
-da satte man dusør på major Marquis' hode.
Og jeg så meg ikke tilbake før jeg var i nordstatene.
Men der hadde de en overraskelse til deg, hva?
Da de begynte å dra likene ut av Wellenbeck,-
-var ikke alle sørstatsfolk.
Du brente noen av dine egne også, major.
Hvor mange brente fanger fant de?
Døde det ikke 37 yankeer også?
Sånn er krigen, Mannix. Folk dør.
Så du unnskylder deg med at krig er et helvete?
Det er vanskelig å være uenig,-
-men hvis jeg husker riktig, var ikke din side enig.
Jeg tror de mente at 37 hvite for en nigger-
-ikke var et rimelig bytte.
Jeg mener de beskyldte deg for å være en gal mordernigger,-
-som bare ble med i krigen for å drepe hvite,-
-og at du ga faen i nordstatenes sak.
Så de sparket den svarte ræva di ut av kavaleriet i vanære.
-Stemmer ikke det, major? -For noe piss!
Da hadde jo kavaleriet skutt ham.
Jeg sa ikke de kunne bevise det, men de mumlet ganske høyt.
Ikke sant, major?
Men Warrens rulleblad var glimrende,-
-og det reddet ham.
Du drepte en god del rødhuder, ikke sant, svarte major?
Det liker kavaleriet.
Vet du hva kavaleriet ikke liker?
Mannix' marodører. Og at lillegutten til Erskine Mannix-
-skulle snakke om andres fremferd under krigen,-
-er bare latterlig.
Ikke si sånt om far.
Det han kjempet for var et verdig nederlag,-
-og mot betingelsesløs kapitulasjon.
Vi var ikke fremmede barbarer som hamret på bymuren.
Vi var brødre. Vi hadde fortjent et verdig nederlag.
Hvor mange niggerbyer plyndret dere i kampen for verdighet?
Jeg tok min del, svarte major.
For når niggerne er redde, da er vi hvite trygge.
Skal du snakke niggerhat, kan du sitte oppe hos O.B.
Nei. Nei, nei, nei.
Du fikk meg til å snakke om politikk. Ellers hadde jeg latt være.
Som sagt er jeg bare glad for at jeg lever.
Jeg tror jeg setter meg inntil vinduet her,-
-og lar den fine vogna vugge meg i søvn.
Jeg skal drømme om hvor heldig jeg er.
Kapittel tre
Minnies Kortevare
MINNIES KORTEVARE
Kom igjen!
Rolig.
Hva faen skjer?
Vi ventet ikke en diligence til i kveld.
Ja, jeg ser dere har en her allerede.
-Jeg har nettopp satt inn hestene. -Dette er ingen vanlig tur.
Men vi er fanget midt i en snøstorm,-
-så dere blir nok ikke kvitt oss.
-Er Minnie og Sweet Dave inne? -De er ikke her.
Jeg driver stedet mens de er borte.
-Hvor er Minnie og Sweet Dave? -Han sier de ikke er her.
-Han passer stedet mens de er borte. -Hvem er du?
Jeg heter Bob.
Hvem enn du er, så hjelp O.B. med hestene.
Kom igjen. Få dem inn fra kulda før snøstormen bryter løs.
Er alt vel?
Vent!
Jeg har nettopp satt inn de andre hestene.
Skal det gå fort, må du hjelpe til.
Jeg har satt to av mine beste folk på saken.
Dere hørte ham, snyltegjester. Sett i gang!
Dere to. Ta av skjækene.
Kom igjen!
-Lukk opp! -Du må sparke den opp!
-Hva? -Spark den opp!
-Lukk den døra! Det er snøstorm. -Lukk døra!
-Den må spikres fast. -Dere må spikre den fast.
-Hold døra lukket! -Det ligger hammer og spiker der.
Dere må spikre den fast. Det ligger hammer og spiker ved døra.
-Gi meg en hammer. -Ja.
-Det trengs to planker. -En er ikke nok!
-Den jævla dritten er ødelagt. -Ikke bare en planke.
-Få en til. -Ja.
-Få en spiker. -Her.
Herregud!
For en helvetes dør.
Hva for en idiot ødela den? Den mexicaneren?
Herregud. En kvinne? I dette hvite helvetet?
Du må være helt forfrossen, lille stakkar.
Det ser ut til at Minnie har fullt hus.
Når kom dere?
For tre kvarter siden, omtrent.
-Er cowboyen der borte kusken? -Nei, han er passasjer.
Kusken sa han ville tilbringe snøstormen hos en venn.
Heldige jævel.
Faen som det smaker!
Herregud! Har mexicaneren kokt kaffe på sokkene sine?
Det tenkte vi alle, men vi er for høflige til å si noe.
-Det problemet har ikke han. -Hvor er brønnvannet?
Der borte.
Jaha.
Var dere alle på vei til Red Rock da snøstormen stoppet dere?
Ja. Vi kom med diligencen der ute.
Kaffebønner.
Der borte.
Få vekk den hånda.
Vi reiser sammen med Red Rocks nye sheriff.
Sheriff i Red Rock?
Hvis han er sheriff, så er jeg onkel til en ape.
Fint. Da kan du dele bananer med nigger-vennen din i stallen.
Jaså. Så Red Rocks nye sheriff reiser sammen med dere?
Nei, han lyver. Han er ikke sheriff noe sted.
Han er sørstatsoverløper. Han ville bare snakke seg fra å fryse ihjel.
Hva har jeg sagt om å prate? Jeg smekker deg en i trynet.
-Jeg gir faen. -Du har aldri sagt hva du heter.
John Ruth.
-Er du lovmann? -Jeg tar henne med til en.
-Så du er dusørjeger? -Riktig, basse.
-Har du en arrestordre? -Selvfølgelig.
Får jeg se den?
Hvorfor det?
Du skal vise den til alle som spør. Hvordan kan jeg vite-
-at du ikke er en banditt som har bortført kvinnen-
-uten arrestordre?
Hva heter du, basse?
Jeg heter iallfall ikke 'Basse'.
Navnet er Oswaldo Mobray.
-Oswaldo? -Ja.
Vel.
Jeg har en arrestordre, Oswaldo.
-Jeg antar du er Daisy Domergue? -Ja, det er hun.
Javel.
-Det står "død eller levende"? -Ja, det gjør det.
Å transportere en desperat, fiendtlig fange som henne-
-høres hardt ut.
Ville det ikke vært lettere hvis hun var død?
Ingen har sagt det skal være lett.
Hvorfor er det så viktig at hun blir hengt ordentlig?
Jeg vil ikke snyte bøddelen. Han skal også leve.
Det er jo prisverdig.
Tillat meg å presentere meg selv.
Mitt navn er Oswaldo Mobray,-
-og jeg er landsdelens bøddel.
-Jeg har visst en kunde til deg. -Ser sånn ut.
Har du vært sperret inne et par dager med en kunde før?
-Jeg har nok ikke det. -Ikke snakk til fangen min.
-Forstått? -Forstått. Ypperlig.
Har dere annet enn kaffe her vi kan få varmen av?
Baren er åpen. Bli med moi.
Tømmene, O.B.!
Rolig, Ace.
Det går bra. Det går bra.
Kom igjen, for faen. Jeg fryser.
Jeg forer og vanner hestene. Gå inn og få deg varm kaffe.
Jeg lager lapskaus. Den er snart ferdig.
Hør her.
Uansett hvor ille snøstormen blir,-
-må vi stelle hestene, og ut på ramma,-
-så Chris og jeg strekker tau fra stallen til husdøren-
-og fra husdøren til utedassen.
Okay?
Godt forslag.
Kom igjen, Chris.
Jeg skal ta i.
Nei, nei. Gå inn og få i deg varmen.
Du arbeider i snøstorm, og så avslår du hjelp?
Du har rett, amigo. Muchos gracias.
Okay. Kom.
Vi setter en hvert tiende skritt herfra og bort til husdøra.
-Ja! -Greit!
Altså. Du er ettersøkt for mord.
La oss, for analogiens skyld, anta at du gjorde det.
John Ruth fører deg til Red Rock, og stiller deg for retten.
Og hvis du blir kjent skyldig,-
-vil folk i Red Rock henge deg på byens torg.
Og som bøddel utfører jeg henrettelsen.
Og hvis det ender med at alt dette faktisk skjer,-
-så er det det et sivilisert samfunn kaller rettferdighet.
Men...
Hvis de nære og kjære til de du har drept,-
-sto utenfor den døra nå, og bryter opp døra,-
-sleper deg ut i snøen og klynger deg opp,-
-så ville det vært villmarkens selvjustis.
Det fine med selvjustis er-
-at den virkelig slukker tørsten.
Men ulempen er at den like ofte har rett som den tar feil.
Ikke i ditt tilfelle. Du har fortjent det,-
-men kanskje ikke andre har.
Men hva er i bunn og grunn forskjellen på de to?
Forskjellen, det er meg. Bøddelen.
For meg betyr ikke udåden din noe. Jeg får ingen glede av at du dør.
Det er yrket mitt. Jeg henger deg i Red Rock-
-og drar videre til neste by, der jeg henger en annen.
Den mannen som drar i spaken, som knekker nakken din,-
-er en kaldsindig mann.
Og den kaldsindigheten, den er essensen av rettferdighet,-
-for rettferdighet, eksekvert uten kaldsindighet,-
-står alltid i fare-
-for ikke å være rettferdig.
Amen.
Ikke vondt ment, cowboy. Jeg ville bare ha oppmerksomheten.
Vel...
Den har du.
Hva er det du skriver, min venn?
-Det eneste jeg vet noe om. -Hva er det?
-Min livshistorie. -Skriver du livshistorien din?
-Riktig. -Er jeg med?
Du ble nettopp med.
Liker du historier? Fortell meg den som førte deg hit.
-Hvem spør? -Det gjør jeg. John Ruth.
Jeg fører henne til Red Rock for å bli hengt.
Jeg sover ikke under samme tak som en jeg ikke vet hvem er.
Og jeg vet ikke hvem du er. Så hvem er du?
-Joe Gage. -Hva?
-Jeg heter det. Joe Gage. -Okay, Joe Gage.
-Hva skal du i Red Rock? -Jeg skal ikke til Red Rock.
-Hvor skal du? -Vel 15 km utenfor Red Rock.
-Hva er der? -Mor.
-Moren din? -Hør her. Jeg er bare cowboy.
Jeg kom nettopp hjem fra en lang fedrift,-
-og der var jeg mer enn bare ei ræv i en sal.
Jeg var medeier.
For første gang i livet tjente jeg en god slant.
Jeg tenkte jeg ville dra hjem til mor noen dager.
-Til jul. -Se, det er morsomt.
Du ser ikke ut som typen som drar hjem til jul.
Du vet, skinnet kan bedra.
For jeg er så avgjort typen-
-som drar hjem til mor til jul.
Jul med mor.
Det er vidunderlig.
Var det godt nok for deg,-
-John Ruth?
Foreløpig.
Ligg unna fangen min.
God dag, gamling.
General.
Du, min herre,-
-er en hyene.
Jeg har intet ønske om å snakke med deg.
Jeg er blitt kalt verre ting.
Javel, general. Beklager at jeg forstyrret.
-Dere må sparke den opp! -Hva?
Spark den opp!
Jøsses!
-Lukk døra! -Lukk den døra!
-Hva? -Den har ikke slå.
Det er kaldt nok her inne alt.
-Den har ikke slå. -Den må spikres fast.
-Det er hammer og spiker ved døra. -Det er hammer og spiker der!
Å gud!
-Hold den, Chris. -Ja. Her.
-Pass fingrene. -Den må spikres godt fast!
Det trengs to planker. Spikre på en til.
En er ikke nok! Døra blåser opp! Faen!
-Den går opp hvis du ikke... -Hold kjeft!
-Jeg har den. -For satan!
Herregud, for en hore til dør.
Å, nå skjønner jeg. "Kortevare."
Det er bare tull. Hvordan er kaffen?
Nå er den ganske god, om jeg skal si det selv.
Takk.
-Navajo! -Gjett hvem det er.
-Buffalo Bill? -Langt ifra. Nei.
Mitt navn er Oswaldo Mobray.
-Jeg er... -Han er bøddelen i Red Rock.
-Er du det? -Ja.
Gleder meg, mr...?
-Mobray. -Mobray?
Chris Mannix, den nye sheriffen i Red Rock.
-Jaså? -Pisspreik.
-Ikke bry deg om ham. -Pisspreik!
Han som varmer seg ved ovnen er O.B., en jævlig god kusk.
Det er det eneste sanne du har sagt.
Skal du til Red Rock for å henge Lance Lawson?
-Har du henrettelsesordren? -I veska mi.
-Får jeg se den? -Selvsagt.
Hvem er Lance Lawson?
Han har sittet i fengsel i Red Rock i en måned.
Det var han som skjøt den som var sheriff før meg.
Akkurat.
Takk.
Hva mente hun da hun sa: "Dusørjegerens niggervenn i stallen"?
Han har en dusørjeger-niggervenn ute i stallen.
-Alt for å bevokte henne? -Jeg tror ikke det var planen.
Men det er planen nå.
-Skal du ha litt skarpt i kaffen? -Ja.
Er dere fem? Jøss.
Da blir det hyggelig her i kortevaren.
Ja.
-Er du han med Lincoln-brevet? -Lincoln-hva?
Brevet fra Abraham Lincoln.
-President Abraham Lincoln? -Ja.
-Var ikke dere pennevenner? -Presidenten og jeg?
Beklager. Jeg hørte at en i følget deres hadde-
-et brev fra Abraham Lincoln. Jeg antok det var deg.
Ikke han. Han svarte ute i stallen.
Niggeren... i stallen har et brev fra Abraham Lincoln?
Ja.
Niggeren ute i stallen har et brev fra Abraham Lincoln?
Hva var det du het igjen?
-Bob. -Warren.
Er Minnie og Sweet Dave inne?
Minnie og Sweet Dave besøker moren hennes nord på fjellet.
-Hva? -Ja.
-Er ikke Minnie her? -De besøker moren hennes.
-Moren hennes? -Ja.
Jeg ante ikke Minnie hadde en mor.
Alle har en mor.
De har vel det.
-Og hun overlot alt til deg? - Sí.
Det høres neimen ikke ut som Minnie.
Sier du at jeg lyver?
Ikke ennå.
-Det høres bare rart ut. -Hva høres rart ut?
For det første slår ikke Minnie meg som den sentimentale typen.
Og så kan jeg ikke tenke meg Sweet Dave flytte den feite ræva si-
-ut av stolen lenge nok til å hente vann, hvis ikke Minnie truet ham,-
-for ikke å snakke om å dra nordpå.
Det høres veldig ut som om du sier at jeg lyver, mi negro amigo.
Ja, det høres veldig sånn ut, ikke sant?
Men jeg har ikke gjort det ennå.
Serverer Minnie mat ennå?
-Regner du lapskaus som mat? -Ja.
Da serverer vi mat.
Forpester hun luften med Old Quail-pipetobakk ennå?
Minnie røyker ikke pipe.
Hun ruller selv.
Red Apple-tobakk.
Men, mi negro amigo, det tror jeg du visste fra før.
Ja, det gjør jeg, señor Bob. Jeg ville bare se om du visste det.
-Påfyll, O.B. -Ja.
Faen.
Takk.
Hogg av meg beina og kall meg Småen!
Er det general Sanford Smithers jeg ser her?
Du har gode øyne, småen.
Det var som faen.
General Sandy "Ingen nåde" Smithers?
Kaptein Chris Mannix, Mannix' marodører.
-Gutten til Erskine? -Ja.
Får jeg sette meg?
Yankeene sier det er et fritt land.
General Sandy Smithers.
Jøje meg. Jøje meg.
Far snakket mye om deg.
Du gjorde livet til et rent helvete for blåjakkene.
Vi gjorde vårt. Som Erskine og karene hans gjorde sitt.
Ja, for faen. Yankee-svin.
Jeg kjente ikke far din, gutt.
Men jeg har alltid hatt respekt for besluttsomheten hans.
Takk for de ordene, general. De ville han skattet høyt.
Skal jeg hente en kopp kaffe?
-Det ville vært fint. -Hva med et teppe?
-Det ville vært enda finere. -Vet du hva? Du kan ta mitt.
Vær så god, general.
Hva fører deg til Wyoming, om jeg tør spørre?
Gutten min.
-Har du en gutt i Red Rock? -Ja. Chester Charles Smithers.
Han døde her ute for et par år siden.
Unnskyld, general.
Ikke noe å unnskylde, småen.
Som sagt er det noen år siden.
Det var da han hadde tjent ferdig i hæren.
Så dro han ut hit til Wyoming-
-for å finne lykken.
Ingen hørte fra ham mer.
Jeg kjøpte et symbolsk gravsted til ham-
-på kirkegården i Red Rock.
Jeg kommer for å snakke med en steinhogger om gravstein.
Er det sikkert at han er vekk?
Er det ikke mulig at han lever ute i skogen?
Det er et hardt liv, men man kan lære det.
Hvis han hadde gjort det han kom hit for å gjøre,-
-så hadde han kommet hjem.
Lukk døra!
Hold døra igjen mens jeg spikrer den fast.
Hva for en idiot har ødelagt døra?
Bare hold døra nå, for faen.
Hold den.
Sånn.
En til.
Hold den, min negro amigo.
Vi trenger to planker.
Sånn. Inn med deg, ditt svin!
Mange hatter, señor Bob.
Minnie forbød folk å gå med hatt innendørs.
Og så vidt jeg husker ble det strengt håndhevet.
Så hun ville nok likt at det fortsatte.
Holdningen din til hatter er ganske laissez-faire.
Skyldig.
Holdningen min til hatter er laissez-faire.
Skal vi ikke glemme hattene i dag som det er snøstorm?
I morgen er det atter en dag.
En stor, svart hund.
Jeg mener den het Henry. En labrador.
I Botany Bay skal man ikke være en snobb
for da blir man klynget opp
man blir klynget opp
Far... Jeg sa at far-
-alltid sa at Davis var en modig mann,-
-men han skulle ha lagt hovedstaden i Montgomery-
-og ikke i Richmond. Ja.
Enig. Da ville hæren i Nord-Virginia spilt en annen rolle.
Jeg sier hæren i Nord-Virginia ville spilt en annen rolle.
de pisker hver krypskytter ute i Botany Bay
Hold kjeft!
O.B.!
Kjenner du han niggeren?
Jeg kjenner ikke den niggeren der.
Men jeg vet han er nigger. Mer trenger jeg ikke vite.
Den niggeren er ikke bare hvilken som helst nigger.
-Den niggeren... -General Sanford Smithers?
Slaget ved Baton Rouge?
Si til niggeren i kavalerioffisersuniformen-
-at jeg ledet en avdeling konfødererte soldater-
-i Baton Rouge.
Major nigger! General Smithers ber meg si til deg...
Jeg hørte ham, bondeknøl.
Fortell den hvite gamlingen at jeg også var i Baton Rouge.
På den andre siden.
Så interessant. General Smithers.
Han var også i Baton Rouge, men på andre siden.
Kaptein Mannix. Si til niggeren-
-at jeg ikke anerkjenner niggere i nordstatsuniform.
Du fanget en hel farget avdeling den dagen.
Men ikke en farget soldat endte som krigsfange.
Vi hadde hverken tid, mat-
-eller tilbøyelighet-
-til å ta oss av nordstatshester,-
-og enda mindre nordstatsniggere!
-Vi skjøt dem. -Mine herrer.
Mine herrer.
Jeg vet at amerikanere svært sjelden-
-lar en betingelsesløs kapitulasjon-
-stå i veien for en god krig,-
-men la oss ikke gjenoppføre slaget ved Baton Rouge-
-midt en snøstorm i Minnies Kortevare.
Min nubiske venn.
Jeg kan skjønne at blodet koker i årene,-
-men det er jo lenge siden.
Hvis du skyter denne ubevæpnede gamle mannen-
-kan jeg garantere at jeg henger deg opp til du er død-
-når vi kommer til Red Rock.
Det garanterer jeg faen meg også.
Ja, Warren, det er problemet med gamle menn.
Du kan sparke dem ned en trapp og si det var et uhell,-
-men du får ikke bare skyte dem.
Mine herrer. Siden vi kan bli fanget her-
-sammen i et par dager,-
-får jeg foreslå en løsning?
Vi deler kortevaren i to.
Nordstatssiden og sørstatssiden.
Og så kan middagsbordet-
-fungere som ingenmannsland.
Vi kunne si at peisenden av rommet-
-fungerer som en symbolsk representasjon-
-av Georgia.
Mens baren...
...representerer...
...Philadelphia!
Så lenge baren er Philadelphia, er jeg enig.
Har vi fortsatt den avtalen vi snakket om i vognen?
Jeg hjelper deg å beskytte dine 8000, du hjelper meg med mine ti?
Ja, det har vi.
En av dem er ikke det han sier han er.
-Hva er han da? -Han står i ledtog med henne.
En, kanskje til og med to av dem, er her for å befri Domergue.
Og de vil drepe alle her inne for å nå det målet.
De har noen dager, så de kan bare ta det med ro-
-og vente til sjansen byr seg.
Og så slår de til.
Ikke sant, kjerring?
Hvis du sier det, John.
Du har ikke bare forfølgelsesvanvidd?
Vår beste sjanse er at denne bedrageriske mannen-
-ikke er en like hard jævel som Daisy her.
Han vil ikke ha tålmodighet-
-til bare å sitte og vente.
Å vente på en sjanse og vite at det er den rette, er ikke så lett.
Han klarer det ikke, så han slutter å vente.
Han prøver å skape sjansen, og da avslører han seg selv.
-Hva har du å si om dette? -Hva jeg har å si?
Om John Ruths tåkeprat?
Han har fullstendig rett.
Jeg står i ledtog med en av de der borte.
Vi venter bare på at dere alle skal sovne,-
-og så dreper vi dere.
Alle sammen.
Hør etter.
Dette er Daisy Domergue.
Hun er ettersøkt, død eller levende, for mord. 10 000 dollar.
Det er mine penger, gutter.
Jeg vil ikke dele dem, og jeg vil ikke miste dem.
Og når solen kommer frem,-
-så fører jeg henne til Red Rock for å bli hengt.
Altså.
Er det noen her-
-som har satt seg fore å hindre meg i det?
Virkelig?
Så ingen har noe imot det?
Det var da veldig heldig for meg.
Men...
...jeg håper dere forstår-
-at jeg ikke bare kan ta deres ord for det.
Omstendighetene tvinger meg til-
-å ta mine forholdsregler.
Når du sier "forholdsregler",-
-hvorfor aner det meg at du mener meg?
-Fordi jeg tar pistolen din. -Gjør du det?
Ja, det gjør jeg. Ikke ta det personlig.
Bare min? Bøddelen har også en.
Jeg tar meg av pistolen hans når jeg har tatt meg av din.
Jeg føler meg litt naken uten den.
Jeg har fortsatt min.
Jeg beskytter deg.
En ekte jævel tar aldri fri. Ikke sant, John Ruth?
Riktig, Joe Gage. Og få den nå.
Hvis du vil ha den, må du komme og ta...
Ro deg ned.
Fjern hånden fra pistolen.
Blunk hvis du er rolig.
-Blunket han? -Han blunket.
Blunk hvis du vil holde deg i ro.
-Han blunket. -Ta pistolen hans.
Jeg er veldig lei for det.
Men som sagt,-
-ikke ta det personlig. Det er bare for sikkerhets skyld.
Temmelig listig.
Jeg er redd det samme gjelder deg, mr. Mobray.
Man må ta sine forholdsregler, for livet er for godt til å miste.
Rekk meg den lille bøtta.
O.B.
Gå ut på dass.
Ta denne bøtta, og kast alt ned i dass.
-Hvorfor må jeg gå ut? -Du har jakka på allerede.
Og så stoler jeg på en måte på deg.
-Ta kaffekoppen. -Ja.
Etter deg, major.
Javel.
Jeg løser lenken mens vi spiser.
Ingen smarte påfunn. Jeg har ikke blitt sentimental.
Hvis du reiser deg det minste-
-skyter jeg deg faen meg i halsen.
Kom her.
Du, Domergue.
Dette uværet var vel kjærkomment, for din del.
-Og jeg klager ikke, gjør jeg vel? -Nei, langt ifra.
Hva med deg, Oswaldo?
Ja, hva med meg?
Hør her. Med tanke på alt det jeg har gjort for penger,-
-så skal jeg ikke spille hellig, men plager det deg ikke-
-å henge en kvinne?
Til vi finner opp en avtrekker en kvinne ikke kan trekke av,-
-så må en henge kvinner hvis en er bøddel.
Sånn har jeg aldri sett på det før, Ozzy.
For noen av de jævla svina der ute er det det eneste som virker.
En trenger bare henge jævla svin.
Men jævla svin, de skal henges.
Din jævla drittsekk!
Jeg døde nesten der ute!
Jeg går aldri mer ut i den dritten en eneste gang til!
-Alt vel, O.B.? -Jeg har det bra. Det ordner seg.
Jeg må bare få i meg varmen.
-Vil du ha litt lapskaus, O.B.? -Lapskaus? Senere.
Det var godt.
Går det bra, svarte major?
Det der er jeg ikke i humør til, Chris Mannix. Spar meg dritten din.
John Ruth sier du har et brev fra Lincoln.
Gå ut og spa møkk et annet sted, bondeknøl.
Riktig, John. Du sa det.
Ja, det gjorde jeg.
Du har altså et brev fra Abraham Lincoln?
Ja.
-Den Abraham Lincoln? -Ja.
Abraham Lincoln? De Forente Staters president?
-Ja. -Altså Amerika?
Ja.
-Han skrev til deg personlig? -Ja.
Som i: "Kjære major Warren"?
-Nei, som i: "Kjære Marquis." -"Kjære Marquis"?
Abraham Lincoln, USAs president?
Ja.
-Kan jeg få se det? -Nei, det kan du ikke.
Men John sa-
-at du ikke var en tilfeldig nigger valgt fra en bunke brev.
John sier dere korresponderte.
Ja.
John sier-
-at dere nærmest var pennevenner.
Ja.
Og en pennevenn er praktisk talt en venn.
John Ruth, tror du virkelig at en nigger-
-som ble kastet ut av kavaleriet i vanære,-
-praktisk talt var venn av USAs president?
Beklager å måtte si det, men ingen her i Minnies Kortevare-
-har noensinne korrespondert med Abraham Lincoln.
Og iallfall ikke den niggeren der!
Var det bare pisspreik?
Selvfølgelig.
Den var god, Warren! Frekk i kjeften, nigger!
Frekk i kjeften.
Da er det altså sant, det de sier om dere.
Man kan faen meg ikke stole på et ord dere sier.
Hva er det, John Ruth? Har jeg såret deg?
Det har du faktisk, ja.
Jeg vet jeg er den eneste svarte du har hatt en samtale med,-
-så jeg skal ikke være så streng.
Men du aner ikke-
-hvordan det er for en svart mann å ferdes i Amerika.
Svarte er bare trygge når de hvite er avvæpnet.
Og dette brevet hadde den ønskede virkningen.
Det avvæpnet hvite mennesker.
Kall det hva du vil.
Jeg kaller det et jævla nedrig knep.
Vil du vite hvorfor jeg lyver om sånt, hvite mann?
Det fikk meg med i diligencen, ikke sant?
Jeg vil si det uten omsvøp.
Et brev fra Abraham Lincoln ville ikke ha hatt den virkningen på meg.
-Jeg ville latt horer pisse på det. -Jeg spytta på det.
Bra for deg, søster.
Warren. Faen også.
-La den gamle mannen være. -Rolig, ditt svin.
Jeg har vært på slagmarken med ham. Eller nekter du det også?
Du var vel der.
Får jeg sette meg?
Ja, vær så god.
Faen.
Hvordan har livet vært etter krigen?
Jeg har begge beina. Og begge armene.
Jeg klager ikke.
Har du dame?
Feberen tok henne tidlig i fjor vinter.
Hva het hun?
-Betsy. -Var hun fra Georgia?
Augusta.
En gutt fra Atlanta, en jente fra Augusta.
Jeg drev oppdrett av Kentucky-hester,-
-og faren hennes eide det stedet der jeg kjøpte de fleste hestene.
Faen og.
Det var en god handel.
Jeg kjøpte noen ferskenplantasjer for medgiften.
Jeg gjorde det ganske godt.
Jeg gjorde det mye bedre enn de udugelige brødrene mine.
Sønnen din kom opp hit for noen år siden.
Han snakket også pent om sin mor.
Kjente du sønnen min?
Om jeg kjente ham?
Jada.
-Ja, jeg kjente ham godt. -Du kjente ikke sønnen min.
Som du vil.
Kjente du sønnen min?
Jeg vet når han døde.
-Vet du? -Nei.
-Vil du vite hvilken dag det var? -Ja.
Den dagen han møtte meg.
Han kom opp hit som nigger-hodejeger.
Da ga liket mitt rundt 5000 dollar, og retten til å skryte.
For en kampherdet sørststatsmann? 5000 for å hogge hodet av en nigger?
Det er gode penger.
Så sørstatskarene besteg fjellet for å gjøre sin lykke.
Men de fant ikke lykken.
Det eneste de fant...
...var meg.
Alle de bleike svina skalv i buksene-
-da de plutselig stirret inn i pistolløpet til en nigger.
"La oss bare glemme dette. La oss bare gå hver vår vei."
-Det var det din sønn Chester sa. -Du lyver, din jævel!
"Hvis du lar meg dra hjem til familien, så sverger jeg-
-at jeg aldri skal komme til Wyoming igjen."
Det sa de alle sammen.
Da han tryglet om å bli skånet, fortalte sønnen din meg-
-hele livshistorien sin.
Og du var med i den historien, general.
Og da jeg fant ut at jeg hadde sønnen-
-til den blodige niggerdreperen fra Baton Rouge,-
-da visste jeg jeg skulle få det gøy.
Klapp igjen den løgnaktige niggerkjeften din i!
General Smithers, ikke hør på ham. Han kjente ikke sønnen din.
Han hørte bare hvorfor du er her.
Det var kaldt den dagen jeg drepte gutten din.
Og ikke sånn snødekte-Wyoming-fjell-kaldt.
Det var enda kaldere enn det.
Og på den kalde dagen,-
-med gutten din i riktig ende av pistolløpet mitt,-
-tvang jeg ham til å kle av seg, så han sto der med ræva bar.
Så sa jeg han skulle begynne å gå.
Jeg tvang ham frem i to timer, før han brøt sammen i kulda.
-Du kjente ikke sønnen min? -Nei, det gjorde han ikke.
Han er bare en sleip nigger som vil du skal ta pistolen.
Så begynte han å tigge og be igjen.
Men nå tryglet han ikke om å få dra hjem.
Han visste han aldri ville komme hjem igjen.
Og han ba ikke om nåde heller, for det visste han godt han ikke fikk.
Det eneste han ville ha-
-var et teppe.
Ikke døm gutten din for hardt, general.
Du har aldri frosset som sønnen din frøs den dagen.
Du vil knapt tro hva en mann som fryser så jævlig-
-vil gjøre for et teppe.
Vil du vite hva sønnen din gjorde?
Jeg dro fram den store, svarte pikken min fra buksa mi,-
-og jeg tvang ham til å krype bort til den gjennom snøen.
Så tok jeg godt tak i det svarte nakkehåret hans-
-og stakk den svære, svarte staken min-
-rett ned i halsen på ham.
Og den var full av blod, så den var varm.
Du kan banne på at den var varm.
Og Chester Charles Smithers-
-sugde den varme, svarte greia-
-så lenge han kunne.
Nå kan du se det for deg, hva?
Sønnen din med en svart manns kødd i munnen.
Han skjelver og gråter.
Og jeg ler.
Og han forsto det ikke.
Men du forstår det, ikke sant, Sandy?
Jeg ga aldri sønnen din teppet, selv ikke etter alt det han gjorde.
Og han gjorde alt jeg ba ham om.
Ikke noe teppe.
Det teppet var et løfte fra en løgner.
Som de uniformene unionen ga de fargede soldatene-
-som dere valgte ikke å anerkjenne.
Hva vil du gjøre, gamling?
Vil du tilbringe de neste par dagene-
-med overse niggeren som drepte sønnen din?
Overse at jeg pinte ham sånn?
Overse at jeg fikk ham til-
-å slikke staken min opp og ned?
Det dummeste gutten din gjorde-
-var å fortelle meg-
-at han var gutten din.
Kapittel fire
Domergue har en hemmelighet
Det har gått vel et kvarter siden vi sist så skikkelsene våre.
Joe Gage meldte seg til å dra ut liket til Smithers.
De trakk lodd om hvem som skulle hjelpe ham. O.B. tapte.
Chris, John Ruth og Oswaldo diskuterte-
-hvorvidt drapet i selvforsvar var lovlig.
Major Marquis Warren var sikker på at det var lovlig.
Han ignorerte dem og satt alene ved bordet og drakk brandy.
Kaptein Chris Mannix kledde seg i frakken til den døde generalen,-
-og sammen med Oswaldo tente han lys og lykter.
Ozzie!
Det er en god ide. La oss få lyst opp her inne.
John Ruth holdt døra lukket-
-og ventet på at Joe Gage og O.B. skulle komme tilbake.
Bob koste seg med en Manzana Roja.
Domergue, derimot, har ikke flyttet seg fra spisebordet-
-siden John Ruth løste håndjernene.
John Ruth.
Ja.
Får jeg spille på den gitaren der?
La oss gå litt tilbake.
Sønnen din med en svart manns stell i munnen.
For et kvarter siden skjøt major Warren general Smithers.
Men 40 sekunder før det skjedde det noe like viktig.
Ikke alle så det. Mens major Warren trollbandt sitt publikum-
-med sin historie om svarte pikker i hvite menns munn,-
-var det noen som forgiftet kaffen.
Og han gjorde alt jeg ba ham om. Ikke noe teppe.
Og den eneste som så ham gjøre det-
-var Domergue.
Det er derfor dette kapittelet heter-
-"Domergue har en hemmelighet".
-John Ruth. -Ja.
Får jeg spille på den gitaren der?
Ja.
Kommer du tilbake med annet enn en gitar,-
-spiller pistolen min en sang.
"Domergues dødsmarsj." Forstått?
Jada. Forstått.
lytt nå her et øyeblikk
hør min lille sang
over havet fra Englands kyst
ble jeg dømt til straffeferd
skyldig ble jeg funnet
og dommeren han sa
for evig Jim Jones jeg dømmer deg
til å seile bort i dag
ikke noe kan du gjøre der
og husk nå hva jeg sier
de pisker hver en krypskytter
ute i Botany Bay
bølgene de gikk så høyt
og vinden pisket fælt
jeg ville heller drukne
enn ende i New South Wales
bølgene de gikk så høyt
da piratene kom an
men soldatene på vårt straffeskip
de talte 500 mann
de åpnet ild og fikk jaget
derfra piratenes skip
jeg ville heller vært pirat
enn dra til Botany Bay
og så en mørk natt når alt ånder ro
så dreper jeg dere hver og en
jeg skyter piskens bødler
gir dem et lite sjokk
og husk nå hva jeg sier
de angrer at de sendte Jim Jones
i lenker til Botany Bay
Var det den du ville synge i diligencen?
Ja.
Ganske fin.
-Har den flere vers? -Ja, massevis.
Syng, da.
Som du vil, John.
dag og natt med lenkeklang
som slaver på en galei
vi sliter hardt og når vi dør
så går vi skammens vei
men snart så snart så bryter jeg fri
i utmarka vil jeg bo
og du ligger død bak meg, John
når jeg kommer til Mexico
Få den gitaren.
Musikkstunden er slutt.
Snu deg!
-John, nei! Nei, nei, nei! -Jo, jo! Hold kjeft!
Når du ender i Helvete, John,-
-så hils og si at Daisy sendte deg.
Mannix, kaffen!
Herregud!
Få den pistolen!
Ikke prøv, kjerring.
Alle sammen! Still dere med ryggen mot veggen der borte.
Faen heller!
Gå eller ikke, Joe Gage. Ditt valg.
-Jeg kommer. -Så raska på.
Du også, señor Bob.
Snu dere og legg hendene på veggen.
Få vekk trugene!
Hold kjeft, alle sammen. Gjør som jeg sier.
Åpner dere munnen, får dere en kule.
En plutselig eller litt rar bevegelse,-
-og dere får en kule.
Ikke en advarsel eller et spørsmål. En kule.
Forstått?
-La meg høre dere si: "Forstått." -Forstått.
Vi skjønner.
Chris Mannix, kom hit på denne siden. Kom igjen.
Ta pistolen ut av hylsteret.
Sikt på dem.
Som sagt.
Hvis noen gjør noe, og jeg mener hva som helst,-
-så dreper du dem.
Jaså.
Har du endelig bestemt deg for at det er sant at jeg er sheriff?
Jeg vet ikke det. Men du forgiftet ikke kaffen,-
-for du drakk den nesten selv. Det er en av dem.
Få nøkkelen. Få nøkkelen!
Ditt jævla svarte svin!
Du dør på dette fjellet, og jeg skal le når det skjer!
-Hva sa jeg om å snakke? -Svin.
Jeg mente det!
Du må forstå at du har drept den eneste her-
-som hadde tenkt å få deg til Red Rock i live.
En av dere...
...står i ledtog med henne.
Eller så er det to av dere. Eller alle sammen.
Men bare en av dere forgiftet kaffen.
Hva er det for sjarm hun eier-
-som får en mann til å trosse uvær og drepe med kaldt blod?
Neimen om jeg vet.
Men John Ruth prøver å få damen din hengt,-
-så du dreper ham. Nåvel.
Kanskje.
-Men O.B. ville ikke henge noen. -Helt sikkert ikke.
-Men han ligger nå død der borte. -Det gjør han, svin.
Og alle som drakk kaffe ville ligget der.
Som meg, for faen!
De av dere med hendene mot veggen som ikke er giftblandere,-
-skal tenke på det.
Tenke på at det kunne vært dere som ligger på gulvet der.
Og at han som står ved siden av, er den ansvarlige.
Og jeg vet hvem jeg satser på.
Riktig, Joe Gage. Det er deg jeg ser på.
Rolig nå, Chris.
Vi kommer nok fram. La oss ta det rolig.
La oss ta det jævlig rolig.
-Hvem laget kaffen? -Det var han.
-Ja, det var da han. -Ja, det var da han.
Men det var lapskausen som fikk meg til å lure.
Hvor lenge har Minnie vært vekk? En uke?
Si.
Mor pleide å lage lapskaus,-
-og den smakte alltid likt, uansett hva slags kjøtt det var.
Og det var en til på plantasjen. Onkel Charly.
Han laget også lapskaus. Og som med mor-
-spiste jeg lapskausen hans fra jeg var et lite nurk-
-til jeg var en fullvoksen mann.
Og uansett hva slags kjøtt det var, smakte det onkel Charlys lapskaus.
Jeg har ikke fått Minnies lapskaus på et halvår, jeg er ikke ekspert.
Men det der,-
-det er faen meg Minnies lapskaus.
Så hvis Minnie har vært nord på fjellet i en uke,-
-hvordan laget hun da lapskaus i morges?
Og dette her,-
-det er Sweet Daves stol.
Jeg kunne ikke fatte det da jeg satte meg i den i sted.
Ingen sitter i Sweet Daves stol.
Vel er dette Minnies hus, men dette her,-
-det er faen meg Sweet Daves stol.
Og hvis han dro rundt på nordsiden,-
-så er jeg temmelig sikker på at han ville tatt med stolen.
-Hva er det i stolen? -Akkurat det jeg trodde.
Sweet Daves blod, for faen.
Jaså, så du anklager meg altså for mord?
Señor Bob, slik jeg ser det,-
-så er hvem som enn samarbeider med henne-
-ikke den de sier de er.
Og hvis det er deg,-
-så betyr det at Minnie og mannen ikke er hos moren hennes.
Da ligger de døde baki her et sted.
Eller hvis det er deg, lille brite,-
-så ligger den ekte Oswaldo Mobray i en grøft et sted,-
-og du er bare en brite med passet hans.
Ellers er teorien min-
-at den styggeste her inne gjorde det.
Og det er deg, Joe Gage.
Så du har skjønt-
-at kaffen ble forgiftet mens du drepte den gamle mannen?
Ja.
Tja, mi negro amigo,-
-under hele det opptrinnet-
-satt jeg der borte og spilte "Glade jul" på pianoet.
Jeg sier ikke du forgiftet kaffen.
Jeg sier at du ikke laget lapskausen.
Min teori er-
-at du samarbeidet med den som forgiftet kaffen,-
-og at dere to drepte Minnie, Sweet Dave-
-og alle andre som var så uheldige å besøke Minnies Kortevare.
Og at dere hadde til hensikt før eller senere-
-å drepe John Ruth-
-og befri Daisy.
Men dere hadde ikke regnet med snøstormen-
-eller med oss to.
Så langt kom jeg. Hvordan var det?
Du er en veldig fantasifull nigger. Ikke sant?
Vel, vil du drepe meg på grunnlag av en sprø nigger-teori,-
-eller kan du bevise det, cabrón?
Den er ikke så sprø, señor Bob.
Og det er litt mer enn en teori.
Hvor lenge har du arbeidet for Minnie?
Fire måneder.
Hvis du hadde vært her for to og et halvt år siden,-
-ville du ha visst om det skiltet som hang over baren før.
Har Minnie nevnt det?
Nei.
Vil du vite hva som sto på skiltet, señor Bob?
"Ingen hunder og meksikanere inne."
Minnie hang opp det skiltet den dagen hun åpnet stedet.
Og det hang over baren hver dag-
-til hun tok det ned for litt over to år siden.
Vet du hvorfor hun gjorde det?
Hun begynte å slippe inn hunder.
Minnie likte i grunnen alle og enhver,-
-men hun liker helt sikkert ikke meksikanere.
Så når du sier hun dro rundt på nordsiden for å besøke mor,-
-så finner jeg det høyst usannsynlig. Men la gå.
Kanskje.
Men når du forteller meg at Minnie Mink tok kortevaren,-
-det hun setter høyest i hele verden,-
-og lot en jævla mexicaner passe den...
Det var det jeg mente i stallen da jeg sa det lød ulikt Minnie.
Nå sier jeg at du lyver, señor Bob.
Og hvis du lyver,-
-og det gjør du, så har du drept Minnie. Og Sweet Dave.
Fire usle kuler,-
-og så er señor Bob ferdig.
Men da vet vi fortsatt like lite-
-hvem av dere som forgiftet kaffen.
-Vel, Chris? -Nei, det vet vi ikke.
En av dere forgiftet kaffen for å befri Daisy.
Hvis jeg ikke får en tilståelse fra et av dere svin jævlig kjapt,-
-så heller jeg hele kanna kaffe ned i halsen på kjerringa.
Okay. Tiden er ute.
Stopp!
Jeg gjorde det. Det var meg. Jeg forgiftet kaffen.
Jeg visste det faen meg!
Nå skal du dø, ditt morderiske svin! Major Warren,-
-vær så snill, få sende det stygge svinet til Helvete.
Du drepte O.B. Han er ti ganger så mye verd som deg.
-Warren, får jeg drepe ham? -Si adiós til dine huevos.
Major Warren!
Jeg har ikke pistol, sheriff!
Kapittel fem
De fire passasjerene
Kom igjen! Kom igjen! Av sted!
Packer, Roy, kom igjen!
Kom igjen!
Kom igjen nå! Kom igjen!
Kom igjen!
Tidligere samme morgen
Ptro.
-Hei, Charly, gutten min. -Hei, Ed. Hei, Judy.
-Hvor mange har dere? -Det er fullt hus.
-Vi har en som venter der inne. -Vi har ikke plass.
Det må du si til Minnie.
Han har vært her i to dager, og Minnie vil ha ham ut.
Jeg kan ikke gi ham en plass jeg ikke har.
Du, hjelp passasjerene inn til Minnie.
-Få i dere varmen og litt kaffe. -Okay.
Da er vi her, alle sammen. Minnies Kortevare.
Kom ut og strekk på beina. Når dere er klare, så gå inn,-
-varm dere ved kaminen og få dere kaffe.
Så presenterer jeg dere for Minnie.
Hei, Minnie!
Jeg vil ikke blande meg i forretningen,-
-men det første man burde lage er kaffe.
-Kom inn, alle sammen. -Hattene!
Dette er Minnie, og dette er hennes sted.
Hun som ribber ei høne, det er Gemma.
Hun har sånn et skjønt smil.
Han i uniform kjenner jeg ikke, men han spiller sjakk med Sweet Dave.
-Hei, Dave. -Hei, Judy.
-Og Minnie, det er passasjerene. -Det er da ikke godt nok.
Få av de klutene. La oss se noen ansikter og høre noen navn.
-Oswaldo Mobray, frue. -Joe Gage.
-Bob. -Og jeg heter Jody.
Så fint å finne et varmt fristed midt i dette kalde helvetet.
Slå dere ned. Varm dere ved kaminen.
Vi varmer oss bare her ved komfyren.
Komfyren er like bra som kaminen.
Og Judy sa noe om verdens beste kaffe.
Ja, det er visst sant at Judy nevnte verdens beste kaffe.
Jeg vet nå ikke det, men hør hva den er.
Den er varm, sterk og god.
Og i denne snøen får den varmet deg helt ned i rumpa.
Du trenger ikke selge den, Minnie. Bare lage den.
Og du skal hjelpe Charly med bagasjen og få Ed inn hit.
Javel.
-Men ta nå den kaffen. -Jeg skal ta deg.
-Jeg vet ikke. En gammel mann. -Hva skal jeg gjøre med det?
Jeg forteller bare hva hun sa.
Jeg skal hjelpe Charly. Hun vil snakke med deg.
-Charly, har du styr på hestene? -Ja, Ed.
Mrs. Minnie.
-Vil du rulle meg en sigarett? -Ja da, vennen.
-Jeg røyker Red Apple-tobakk. -Den jeg liker best.
Ikke bry dere om meg, mine herrer. Jeg bare ser på.
Spiller du sjakk?
Altså... Minst 12 ulike folk har lært meg å spille sjakk,-
-men jeg har aldri fått til alle trekkene i hodet.
Men hvis jeg ikke forstyrrer, vil jeg gjerne se på.
Nei, jeg liker å slå gamlingen foran et publikum.
Du slår ikke en dritt.
Merci beaucoup, mademoiselle Minnie.
Det høres flott ut. Hva er det?
-Det er fransk. -Kan du fransk?
-Oui. -"Oui"? Hva betyr det?
-Det betyr ja. -"Oui", ja.
Dave, spør meg om ræva mi er feit.
-Hva? -Spør meg om ræva mi er feit.
-Den er det. -Jeg sa du skulle spørre meg.
-Hvorfor det? -Bare gjør det.
Er ræva di feit?
Oui. Hør på det, dere. Jeg kan fransk.
Er det du som selger sukkertøy her?
Hvor mange peppermyntestenger får jeg for fem cent?
Fem.
Men da...
-Vær så god. -Takk, skatt.
Javel.
La meg assistere, frue.
Jeg har tatt inn bagasjen, hvis noen vil skifte før Red Rock.
Peppermyntestang?
Takk.
Hvorfor kaller de deg Seks-hesters-Judy?
Fordi jeg er den eneste Judy som kan styre et seks hesters spann.
Å ja.
Litt dumt spørsmål.
Kan du holde denne?
Klippefast, frue. Klippefast.
For en søt aksent du har.
-Er den fra England? -Her må jeg protestere!
-New Zealand. -Forsiktig, frue.
-Ligger det nær gamle Zealand? -Risikabelt.
Auckland? Hva faen er Auckland?
Det er der jeg er fra. Det er vår største by.
Kaffe.
-Da er kaffen klar. -Det var faen meg på tide.
-Den beste kaffen på fjellet. -Jeg vet nå ikke det.
Kuskene liker den. Passasjerene ikke fullt så godt.
De fleste syns den er for sterk.
Det kan den ikke bli her på fjellet. Takk.
Nå? Hva syns du?
Fy faen!
-Han gamlingen ser godt ut. -Jeg vet nå ikke det.
Det er en god detalj. Han er autentisk.
Den gamle mannen?
Vi kan ikke stole på gamlingen.
Jo da. Vi må bare overbevise ham om at han kan stole på oss.
Det kommer til å se tomt ut uten de to feitingene.
Han tilfører noe. Ikke mye, men noe.
Hva syns du, Pete?
Jeg må innrømme han får det hele til å se mer overbevisende ut.
Okay. Jeg snakker med den gamle.
Dere tre kan kaste likene i brønnen der ute.
Og så kan dere begynne å få hestene i stallen og fore dem.
Vent litt. Det er lett å få hestene av veien.
Men å dra disse feite svina rundt, det er faen meg umulig.
Vel. Det er jo en butikk,-
-så det må stå en trillebår et sted.
Begynn med hestene, og så snart jeg er ferdig med gamlingen-
-kommer jeg ut og hjelper dere.
Pete, ta frakken min.
Hør her. Jeg har nettopp begynt her.
Uansett hva Minnie har gjort dere, hadde jeg ikke noe med det å gjøre.
Vel, gamle mann.
Hvis du hadde vært en katt,-
-så ville det som akkurat skjedde,-
-talt som ett av dine ni liv.
Er du klar over hvor nære på du var å ligge i en haug med nigger-lik?
Ja.
Og den haugen med niggere vi holder på å stable opp bak der,-
-den kan du lett bli general for. Tror du det?
-Jeg regnet ikke med noe annet. -Ikke så fort, gamle mann.
Du har fortsatt en utvei.
Senere i dag...
...kommer det et jævlig svin...
...hit.
Og han har med seg søsteren min.
Og han har lenket henne.
Han tar henne med til Red Rock for å henge henne.
Vet du hvorfor?
Nei.
10 000 dollar.
Derfor.
Når han kommer hit,-
-skal jeg drepe ham og befri søsteren min.
Altså. Har du noen grunn til å ville hindre meg i-
-å redde min søster fra bøddelens rep?
-Nei. -Det har du ikke?
-Nei, det har jeg ikke. -Er du sikker?
Vi har jo nettopp drept Minnie og Sweet Dave.
Du så ut til å være veldig godvenner med Sweet Dave.
Jeg har nettopp møtt dem. Jeg blåser fullstendig i dem.
Og deg. Og søsteren din.
Eller hvilket som helst svin i Wyoming, for den saks skyld.
Det var et godt svar, gamling.
Når de kommer hit, sitter du bare her i stolen-
-og gjør absolutt ingenting.
Du sier ikke noe. "God dag", "takk", "god natt".
Ikke stort mer.
Kanskje navnet ditt. Men ikke stort mer.
"God dag", "takk", "god natt" og...
Kanskje navnet ditt. Vær en gammel mann.
Vær litt sløv. Dupp av.
Og du sier ikke noe, og jeg mener ikke noe som helst,-
-til dusørjegeren som har min søster. Forstått?
Ja.
Når det er trygt, så dreper jeg ham,-
-befrir søsteren min og lar deg være.
Er det en avtale?
Ja.
Takk.
De neste fire timene kastet Jody og guttene likene i brønnen,-
-satte hestene i stallen,-
-ryddet opp i Minnies butikk,-
-skjulte våpen til senere bruk-
-og ventet på at John Ruth og Daisys diligence kom.
Sånn, gutter. Nå skjer det.
La oss gjøre oss klare.
Og husk nå, det er det samme om vi er fire eller førti mann.
Vi står overfor John Ruth,-
-lenket til søsteren min med en pistol rettet mot henne.
Å drepe ham før han dreper søsteren min blir ikke lett,-
-men det er akkurat det vi skal gjøre.
Så det det gjelder her, er tålmodighet.
Når han er fanget her i to-tre dager, så lukker han øynene en gang.
Og så skyter dere huet av ham. Husk det nå, gamling.
Rir ikke søsteren min herfra i live, gjør ikke du det heller.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Rolig!
Lykke til, makker.
Hva faen foregår?
Vi hadde ikke ventet flere diligencer i kveld.
Ja, jeg ser dere har en her allerede.
-Jeg satte nettopp inn hestene. -Dette er ikke en vanlig tur.
Men vi er fanget av en snøstorm,-
-så dere blir ikke kvitt oss.
-Du må sette på en til. -Er Minnie og Sweet Dave inne?
De er ikke her. Jeg driver stedet mens de er borte.
-Hvor er Minnie og Sweet Dave? -Han sier de ikke er her.
-Han passer på mens de er borte. -Hvem er du?
Jeg heter Bob.
Hvem du enn er, så hjelp O.B. med hestene.
Kom igjen.
Få dem inn fra kulda før snøstormen bryter løs.
Er alt vel?
Vent! Jeg har nettopp satt inn de andre hestene.
Hvis det skal gå fort, må du hjelpe til.
Jeg har satt to av mine beste folk på saken.
Dere hørte ham, snyltegjester. Sett i gang!
Dere to. Ta av skjækene. Kom igjen!
-Lukk opp! -Du må sparke den opp!
-Hva? -Spark den opp!
Siste Kapittel
Svart mann hvitt helvete
-Hvordan går det, gamle gutt? -De skjøt balla av meg.
Jeg fryser og brenner opp samtidig.
Jeg blør noe helt vanvittig.
Jeg tror jeg dør.
Og det var de svina som gjorde det.
Sånn går det.
Hvordan har du det?
Beinet mitt gjør jævlig vondt.
Men hvis jeg legger all vekten på høyre bein...
Jeg var bare spydig. Jeg driter i beinet ditt.
Bare slå deg ned.
Ikke tenk på meg.
Jeg kjenner ikke ræva mi lenger.
Konsentrer deg om de lovløse der,-
-og det sleipe, balleskytende svinet der nede.
Hør etter!
Du...
...der nede i kjelleren!
Enten så overgir du deg før jeg har talt til tre,-
-eller så skyter jeg Domergue i hodet.
En! To!
Nei, ikke skyt henne i hodet!
-Jeg kommer opp! -Vent litt, balleskyter!
Du bare åpner lemmen. Vi sier fra når du skal komme opp.
Sleng opp pistolen din.
Bort til sengen.
Han har sikkert en til.
-Kast opp den andre pistolen. -Jeg har ikke flere.
Da er det best du skiter ut en, for hvis du ikke kaster opp en nå,-
-så dreper vi megga.
Jeg sa jo det.
Hold hendene så vi kan se dem.
Veldig langsomt.
Kom opp.
Hvordan går det, dumma?
Bedre, nå som jeg ser det stygge trynet ditt.
Likte du det, din bakholds-kastrerer?
Han skulle jo overgi seg!
Han brukte for lang tid, så jeg gjorde det for ham.
Joe Gage! Kom hit og lukk den lemmen.
Beklager.
Kan jeg sette meg i en stol?
Ja, det kan du.
Hold hendene oppå bordet.
-Og ikke rør dem. -Mannix!
Du har valgt et jævlig tidspunkt å bli nigger-elsker på.
Kan du ikke se at niggeren og John Ruth har satt deg i fare?
Nå blir du drept i nigger-Minnies hus, og du vet ikke engang hvorfor.
Javel, kjerring,-
-jeg biter på. Hvorfor det?
Jeg arbeider med alle tre,-
-men ikke fordi de svermer for meg.
Fordi vi er med i samme bande. Jody Domingre-banden.
Han i kjelleren dere nettopp drepte, det var Jody Domingre!
Min bror!
Hvem faen er Jody Domingre?
Forteller du det, dusørjeger?
Han var en fæl skurk som er verd 50 000 dollar.
Og alle medlemmer i banden er verd minst ti.
Noe som altså forklarer hvorfor du er verd ti.
Og hva skjer når solen kommer frem igjen, nigger?
Da kommer min brors 15 mann rett hit. Si det til dem, Grouch!
Jody har 15 mann som venter i Red Rock.
Hvis vi ikke klarte å drepe John Ruth og befri Daisy her,-
-så skulle de plyndre byen,-
-drepe John Ruth og befri Daisy der.
Nå som bror min er død, er det jeg som leder banden.
-Ikke sant, gutter? -Riktig, Daisy.
Og Chris, jeg sier deg at du har ikke gjort noe ennå,-
-som vi ikke kan tilgi, så la oss slå av en handel.
-Ingen hestehandler, kjerring. -Lar du niggeren snakke for deg?
Vent litt, Warren.
Siden hun ikke har noe å selge,-
-er jeg nysgjerrig på salgstalen hennes. La meg.
Javel, kjerring.
Hva...
...foreslår...
...du?
Det er lett.
Ta pistolen din og skyt niggeren.
Og så sitter vi pent her de neste to dagene.
Når snøen smelter drar vi til Mexico,-
-og du drar til Red Rock og får en stjerne på brystet.
Pete, hvor mye kan vi gi ham?
Vi kunne gi ham Marco.
Bob heter egentlig Mexicaner-Marco.
-Han er verd 12 000 dollar. -Er det Mexicaner-Marco?
-Akkurat, ja. -Fy faen.
Nå som jeg har skutt fjeset av ham, er ikke Marco verd en peso.
Men hvis jeg dør en av de neste to dagene,-
-noe som er svært sannsynlig, så kan dere få meg.
Prisen for meg er 15 000 dollar, under navnet English Pete Hicox.
Den er din, Chris.
Fortsett å snakke, Pete,-
-så snakker du deg selv ihjel.
Joe Gage. Hvem er du?
Grouch Douglass.
-Har du hørt om ham? -Jeg har hørt om Grouch Douglass.
Han er verd ti, som Daisy.
Fortell meg-
-hvorfor vi ikke bare skal drepe dere alle og ta pengene.
Dere kan godt drepe oss,-
-men dere får aldri brukt en cent av dusøren,-
-og kommer aldri levende ned fra fjellet,-
-for når snøen smelter kommer Jodys bande,-
-de 15 som venter i Red Rock.
La oss si dere skyter oss.
Hvis du vil ha dusøren for Domingre-banden-
-må du fortsatt få likene til Red Rock.
Og det blir ikke lett. Du kan ikke styre et firspann,-
-og vognen er for tung for to hester.
Det betyr at du må til Red Rock med kløvhester.
Og med så dyp snø etter snøstormen-
-kan du ikke ha mer enn ett lik per hest.
Så der er du.
Du drar ned til Red Rock med fire hester.
Og med alle de hestene i snøen,-
-og deg alene, går det langsomt.
Og så treffer du rett på Domingre-banden.
-Og Grouch, hvor mange er de? -15 drapsmenn.
Og når de 15 drapsmennene-
-finner deg-
-med våre lik, så dreper de ikke bare deg og niggeren.
Da drar de tilbake til Red Rock og dreper alle i hele byen.
Er du virkelig sheriff i Red Rock? Vil du redde byen?
Så skyt den niggeren.
Herregud!
Nå blir du troende, hva, kjerring? Bra, for nå skal du møte din skaper.
Er det flere som vil slå av en handel?
Vi kan fortsatt handle, Chris.
Du har ikke gjort noe vi ikke kan tilgi.
Det er fortsatt niggerens skyld.
Skyt ham.
Ta mitt lik, og vent med Daisy til stormen legger seg...
Jævla drittsekk!
Mannix.
Få pistolen min.
Få den!
Så du sa-
-vi skulle sitte her i all vennskapelighet de neste to dagene.
Så smelter snøen,-
-og du drar din vei, treffer banden din,-
-og flykter til Mexico. Det var avtalen, hva?
Ja.
Og jeg får Oswaldo-
-og Joe Gage?
Ja.
Jody er verd 50 000. Hva med liket hans?
Vil du virkelig handle-
-med den djevelske kjerringa?
Jeg sier ikke jeg vil handle med henne. Vi bare snakker. Rolig nå.
Så hva med Jodys lik og de 50 000?
Nå blir du grådig, sørstatsmann. Ikke tale om. Vi tar Jodys lik.
Han har barn.
Så hvis jeg dreper Warren,-
-så er vi alle venner?
Ja.
Ikke tale om, tøyte.
Chris! Dette er ditt livs største tabbe.
Når karene våre kommer hit, skjærer de ballene av deg.
Og så svir de av hele byen!
Da burde jeg vel være livredd nå.
Det ville du vært, hvis du hadde en hjerne.
Ser du...
Det er et problem, Daisy.
For at jeg skal bli skremt av truslene dine,-
-så må jeg tro på de 15 mann til i banden-
-som venter i Red Rock! Og skulle du sett.
Det gjør jeg overhode ikke.
Det jeg tror er-
-at Joe Gage eller Grouch Douglass-
-eller hva faen han nå het,-
-forgiftet kaffen.
Og du så på at han gjorde det.
Og du så meg ta en kopp,-
-og du sa ikke en dritt.
Og jeg tror-
-at du er hva du alltid har vært.
En løgnaktig kjerring,-
-som gjør hva som helst for å slippe galgen i Red Rock.
Deriblant å dra 15 ekstra bandemedlemmer ut av ræva-
-etter behov.
Og...
...jeg tror at når det gjelder hva som er igjen-
-av Jody Domingre-banden, så ser jeg på dem.
Akkurat her, akkurat nå,-
-liggende døde på gulvet.
-Faen meg riktig. -Da vil du dø på dette fjellet.
Broren min ledet en hær.
Det er løgn!
Faren min var hærfører.
Han ledet en overløper-hær som kjempet for en tapt sak.
Far holdt 400 mann sammen etter krigen-
-med ikke noe annet enn deres respekt for ham.
Din bror var bare en lovløs som ledet en bande drapsmenn.
Jeg er litt uvel.
Faen.
Lever du ennå?
Faen!
Mannix!
-Faen! -Gutt!
Kom deg opp!
Chris Mannix! Hvis ikke ræva di er spikret til gulvet, så våkn opp!
Våkn opp, hvite gutt!
Jeg er ikke død ennå, ditt svarte svin.
Chris Mannix, jeg kan ha tatt feil av deg.
Nå har vi nådd til den delen av historien,-
-der jeg blåser hue av deg.
-Nei, ikke skyt henne. -Hvorfor faen ikke?
John Ruth.
John Ruth var et jævla digert svin.
Men det siste-
-svinet gjorde før han døde, var å redde livet ditt.
Vi skal dø.
Det rår vi ikke for.
Men det er en ting vi rår for.
Og det er hvordan vi dreper den kjerringa.
Å bli skutt er for godt for henne.
John Ruth kunne skutt henne når som helst.
Men John Ruth var Galgemannen,-
-og når Galgemannen fanger deg, så dør du ikke av skuddsår.
Når Galgemannen fanger deg, så ender du i galgen.
"Du trenger bare å henge jævla svin.
Men jævla svin, de skal henges."
Som min første og siste handling-
-som sheriff i Red Rock-
-dømmer jeg deg, Domergue,-
-til å bli hengt til du dør.
Heng i, Daisy! Jeg vil se på.
Det var en fin dans.
Det var jamen vakkert.
Får jeg se Lincoln-brevet?
"Kjære Marquis.
Jeg håper dette brevet finner deg-
-i god helse og stilling.
Jeg har det fint,-
-selv om jeg likevel skulle ønske at dagen hadde flere timer.
Det er jo så mye å gjøre.
Alt forandrer seg langsomt, men sikkert,-
-og det er menn som deg som gjør det mulig.
Din suksess i hæren-
-tjener ikke bare til din,-
-men til hele din rases ære.
Jeg blir veldig stolt hver gang jeg hører nytt om deg.
Vi har fortsatt langt igjen,-
-men hånd i hånd-
-vet jeg vi vil nå frem.
Jeg vil bare at du skal vite-
-at du er i mine tanker.
Jeg håper våre veier krysses i fremtiden.
Inntil da-
-vil jeg fortsette å være din venn.
Min kjære Mary Todd roper,-
-så nå er det nok leggetid.
Med høyaktelse,-
-Abraham Lincoln."
"Min kjære Mary Todd."
Det var stilig.
Ja.
Takk.
Oversettelse: Scandinavian Text Service 2015