Quentin Tarantinos 8. film
Released on www.Danishbits.org
Kapitel et
Den sidste diligence til Red Rock
Fremad! Fremad!
Kom så!
Har du plads til en mere?
Hvem helvede er du? Og hvad er der sket med dem der?
Major Marquis Warren, tidligere kavalerist.
Nu er jeg retsvæsnets embedsmand. Jeg henter nogle slyngler hjem.
-Jeg har papirerne her i lommen. -Tager du dem med til Red Rock?
-Det er der, du er på vej hen, ikke? -Jo.
Den forbandede snestorm har været i hælene på os i tre timer.
Vi når ikke til Red Rock, før den indhenter os.
Så du er på vej til Minnies Manufakturhandel?
Nemlig.
-Må jeg stige ind? -Tja, hottentot.
Stod det til mig, så ja.
-Men det står ikke til mig. -Hvem står det til?
-Ham inde i vognen. -Er han ikke glad for at få selskab?
Han har betalt for en privat tur, og jeg kan sige dig,-
-at han har betalt godt for det.
Hvis du vil med os til Minnies, så må du tale med ham.
Tja.
Så gør jeg det.
Stå stille, sorte fyr. Før du nærmer dig,-
-tager du og lægger dine to revolvere ovre på den sten der.
Og så holder du begge hænder højt over hatten.
Og så kommer du nærmere. Langsomt som tyk sirup.
-Han er tillidsfuld, hvad? -Ikke rigtigt.
Læg dem fra dig.
Kom så.
Jeg sagde højt over hatten, for fanden.
Og kom så fremad.
Stop der.
Det var satans.
Jeg ved, hvem du er, sorte fyr. Oberst et eller andet Warren, ikke?
Major Marquis Warren. Jeg ved også, hvem du er.
Vi spiste bøf sammen engang i Chattanooga.
-Du er John Ruth, Galgemanden. -Nemlig. Hvor længe er det siden?
At vi spiste bøf? Otte måneder.
Forklar mig lige,-
-hvorfor en afrikansk dusørjæger vandrer rundt i sneen midt i Wyoming?
-Jeg skal aflevere nogen i Red Rock. -Så du er stadig i branchen?
-Nemlig. -Hvad er der sket med din hest?
Omstændighederne gjorde, at vi måtte tage en omvej.
Min hest klarede den ikke.
-Du kender ikke pigebarnet her, vel? -Næ.
-Du ved ikke, hvad hun hedder? -Næ.
Så er det her vist en lykkebringende vogn.
Det håber jeg dæleme.
Major Marquis Warren, det er Daisy Domergue.
Domergue, for dig er det major Warren.
-Halløjsa, nigger. -Hun er fyrig, hvad?
Ved du ikke, de ikke længere kan lide at blive kaldt niggere?
-De synes, det er nedladende. -Jeg er blevet kaldt værre ting.
Det tror jeg gerne. Har du aldrig hørt om hende?
Burde jeg have det?
Hun er ikke ligefrem John Wilkes Booth,-
-men måske har du hørt om dusøren på hende.
-Hvor meget er den på? -10.000 dollar.
Så for satan. Har hun myrdet Lily Langtry?
Ikke helt. De 10.000 er nærmest allerede mine.
Derfor er jeg ikke opsat på at tage nogen med.
Især ikke folk i branchen.
Det forstår jeg godt, men jeg er ikke ude efter hende.
En af dem er 4.000 værd.
Og en af dem er 3.000 værd, og den sidste 1.000.
Det er godt nok til mig.
Tja. Lad mig se papirerne.
Men langsomt som tyk sirup.
Væk igen.
Jeg er ked af at forstyrre, men der er en kold snestorm-
-lige i hælene på os. Vi prøver at komme i ly.
Det ved jeg godt.
Klap i, og hold hestene i ro, mens jeg tænker mig om.
Okay, boy, vi prøver.
Men du efterlader pistolerne hos kusken.
Du vil da ikke lade niggeren sidde herinde?
Måske oppe hos O.B., men...
Nu ringer det for ørerne, hvad, kælling? Det lyder smukt, ikke?
Hvis du lukker kæften op igen, slår jeg tænderne ud på dig. Er du med?
Ja.
Lad mig høre dig sige: Jeg er med.
Jeg er med.
Jeg har brug for hjælp til at få surret dem fast oppe på taget.
Giv O.B. 50 dollar, når vi kommer til Red Rock, så hjælper han dig.
Jeg er enig med O.B. Den snestorm bekymrer mig.
Det ville gå hurtigere, hvis du hjalp til.
For fanden i helvede. Jeg fortryder det allerede.
Jeg kan ikke hjælpe dig, når jeg er lænket til hende.
Og jeg skal være lænket til hende, og hun skal blive hos mig,-
-indtil jeg selv sætter hende i fængsel i Red Rock. Er du med?
-Ja, jeg er med. -Godt.
Cimarron! Leche! Kom så!
Hvad skete der med din hest?
Den var lidt gammel. Jeg havde haft den længe.
Da vejret blev værre, så...
Den havde gjort, hvad den kunne, men den klarede den ikke.
-Det er en skam. -Ja, det er det.
Mig og Lash red langt sammen. Man kunne sige, den var min bedste ven,-
-hvis jeg altså var venner med dumme dyr, men det er jeg ikke.
Men jeg vil nu savne den.
-Hvem er denne Daisy Domergue? -En skurkagtig, morderisk kælling.
Jeg kan se, du ikke har det skidt med at føre en kvinde til galgen.
Kalder du hende en kvinde? Nej, det har jeg det ikke skidt med.
Hun skal hænges i Red Rock?
-Det kan du tro. -Vil du se på?
Mon ikke. Jeg vil høre, når hendes nakke knækker.
Bliver du aldrig og ser dem blive hængt?
Mine bliver aldrig hængt, for de kommer aldrig derhen i live.
-Aldrig? -Aldrig nogensinde.
Det talte vi om i Chattanooga.
Man kan nemt dø af at lade desperate mænd leve.
De kan ikke overrumple mig, hvis jeg aldrig lukker øjnene.
-Så hårdt vil jeg ikke arbejde. -Ingen har sagt, det skal være let.
Ej heller, at det skal være så svært.
Men, lille dame, det er grunden til, de kalder ham Galgemanden.
Når der står "død eller levende" på efterlysningen,-
-så skyder vi andre dig oppe fra en bakketop og smider dig over sadlen.
Men når Galgemanden John Ruth fanger dig,-
-så dør du ikke af en kugle i ryggen.
Så ender du i galgen.
Du overvurderer ham, nigger.
Ja, han har nosser, men hans hjerne-
-er lige så tom som et horehus i kirketiden.
Daisy, vi skal finde et signalsystem til at kommunikere med.
Når jeg stikker dig en albue hårdt i fjæset,-
-så betyder det "klap i". Er du med?
Jeg er med.
Jeg ved godt, vi kun har mødt hinanden én gang før,-
-og jeg vil ikke foregive, vi står hinanden nær. Men...
-Har du det stadig? -Har jeg stadig hvad?
Lincoln-brevet.
Selvfølgelig.
Har du det på dig?
-Hvor? -Lige her.
Jeg ved godt, du skal passe godt på det,-
-og du kan sikkert ikke lide-
-at tage det ud af kuverten alt for tit.
Men hvis det ikke gør noget, vil jeg gerne se det igen.
Du har ret. Jeg kan ikke lide at tage det ud af kuverten.
Men da du jo har reddet mit liv,-
-kan jeg vel godt lade dig læse det igen.
"Min kære Mary Todd kalder, så det er tid til at gå i seng."
Min kære Mary Todd.
-Det rammer en i hjertekulen. -Ja, det synes jeg også.
Ved du, hvad det her er, skøge?
Det er et brev fra Lincoln. Et brev fra Lincoln til ham.
Ja. De korresponderede under krigen.
De var pennevenner. Og det her er bare ét af brevene.
Hvad i...?
O.B.! Stop!
Så så, rolig!
Af alle dumme... Min arm var ved at ryge af!
Jeg har ikke slæbt hendes stinkende skræv op ad det her bjerg,-
-så du kan brække halsen på hende.
Det var dig, der gav hende mit brev!
Jeg gav det ikke til hende! Jeg gav det til dig!
Ham niggeren vil gerne smadre mit fjæs.
Hvis du ødelægger hans brev, vil niggeren trampe dig ihjel.
Og når han gør det, vil jeg sidde på vognhjulet der og grine ad det.
-Hvordan står det til med det? -Hun var ikke god ved det.
Men det skal nok gå.
Er det sådan, niggere behandler damer?
Du er kraftedeme ikke nogen dame!
-Mr. Ruth! -Hvad?
Der går en mand heroppe på vejen.
Hvad?
Jeg sagde, der går en mand heroppe på vejen.
Snestormen taget i betragtning,-
-går der mange mænd rundt her, ikke sandt, major?
Nu, da jeg er halvdelen af de mænd, så ja, der er mange af os.
Det forandrer alting.
8.000 dollar er mange penge for en nigger.
18.000 med en partner er bedre.
Tror du virkelig, jeg har rottet mig sammen med ham eller hende?
-Tag dem på. -Jeg skal ikke have håndjern på.
Tag dem på, ellers vil alle dine bekymringer få en ende lige nu.
Kapitel to
Revolvermanden
Giv dine våben til kusken.
-Du er da lidt forsigtig, hvad? -Ikke så sjov. Bare gør det.
-Hvis du synes. -Det gør jeg.
Okay. Nu har jeg gjort det.
-O.B., har du dem? -Ja.
Nuvel. Bliv ved med at holde lygten i den ene hånd,-
-og hold den anden hånd, hvor jeg kan se den.
Gå derover, hvor jeg kan se dig.
Det var lige godt fandens.
Er det dig, Chris Mannix?
Undskyld, min ven. Kender vi hinanden?
-Ikke helt. -Kender du ham?
Kun af ry.
Som sagt, min ven, så har du alle kort på hånden.
At have alle kort på hånden er den hånd, jeg vælger at spille.
Hvem end du er,-
-så lyder du hård, når du taler til en desperat mand begravet i sne.
Jeg gør intet. Jeg vil bare gerne køre med. Jeg er ved at fryse ihjel.
Hvem er den klovn?
Har du hørt om sydstatsoverløberen Erskine Mannix?
-Mannix' marodører? -Nemlig.
South Carolinas svøbe, Mannix' marodører.
Det her er Erskines yngste søn, Chris.
Hvorfor krydser du min vej, Chris Mannix?
Tja, fremmede, jeg red mod Red Rock,-
-da min hest trådte i et jordegernhul.
Jeg måtte aflive den.
-Har du et ærinde i Red Rock? -Ja.
-Hvilket? -Jeg er den nye sherif.
-Du er fuld af lort. -Næ, desværre.
-Hvor er din stjerne? -Jeg er ikke sherif endnu.
Når jeg kommer dertil, aflægger jeg eden. Først da får man stjernen.
-Har du nogen beviser for det der? -Ja. Når vi kommer til Red Rock.
Og at dømme ud fra de tre frosne fyre deroppe,-
-så er du vel dusørjæger,-
-så du skal vel have de tre lig til Red Rock for at få dusøren.
Tre lig. Og en i live.
-Hvem er det? -Daisy Domergue.
-Hvem fanden er Daisy Domergue? -Ikke en skid for nogen.
-Undtagen mig og galgemanden. -Galgemanden?
Så for en skabet køter.
-Du er "Galgemanden" Bob Ruth. -John.
Og dig! Du er ham niggeren, hvis hoved der er en dusør på.
Major Marquis!
Du godeste, er det virkelig den ægte major Marquis, som kigger på mig nu?
Ja, det er mig og mit hoved.
Hvad foregår der? Holder I skovtur for dusørjægere?
Glem det.
I skal til Red Rock med de tre lig for at indkassere dusøren, ikke?
Jo.
Ham i Red Rock, som skal give jer dusøren, det er mig, den nye sherif.
Så hvis I vil have dusøren, må I hjælpe mig til Red Rock.
Jeg har svært ved at tro, nogen skulle vælge dig til noget som helst.
Skal jeg fryse ihjel, fordi du har svært ved at tro på noget?
Det skal du vel ikke.
Tag dem på, og kom ind.
Nej.
-Så fryser du ihjel. -Så bliver du hængt.
-Hvordan dog det? -Kusk.
Vil du lige slutte dig til os?
Jeg skal holde hestene. Jeg kan godt høre dig heroppefra.
Du hørte mig godt sige, at jeg er den nye sherif i Red Rock, ikke?
-Jo. -Red Rock er min by nu.
Skal jeg ankomme iført håndjern? Ikke på vilkår.
Beklager. Sådan skal jeg ikke ankomme til Red Rock.
Når I kommer til Red Rock, vil I indse, at jeg talte sandt.
Og jeg forventer af dig, O.B., at du fortæller folk i Red Rock,-
-at John Ruth lod deres nye sherif fryse ihjel.
Der er ingen dusør på mig. Hvis du lader mig dø,-
-så er det mord.
Ræk hænderne ud.
O.B.! Giv majoren sit skydevåben.
Én ting ved jeg.
Ham niggerhaderen der har ikke rottet sig sammen med dig.
Jeg hjælper dig med at beskytte dine 8.000,-
-og så hjælper du mig med at beskytte mine 10. Er det en aftale?
Kærlighed er så smukt. Vil I ud at lave sneengle sammen nu?
- Hør her, Bob. - Jeg hedder John.
Når vi kommer til Red Rock, giver jeg dig og major Marquis-
-middag og sprut for at sige tak.
Jeg drikker ikke med overløbere, og jeg spiser slet ikke med dem.
Det lyder, som om du har noget imod vores sag.
En flok overløberes sag?
En flok sindssyge udskud? Det kan du bide spids på.
I bruger sydstatsflaget som en undskyldning for at myrde og stjæle.
Det her bør interessere dig, Warren. Særligt jer frisatte sorte.
En mand efter mit hoved.
Det lyder, som om du har læst aviser, der trykkes i Washington, D.C.
Jeg vil bare gerne vise jer, hvor taknemmelig jeg er.
Jeg var en død mand, og I reddede mig.
Vil du vise mig, hvor taknemmelig du er?
Så klap i.
For fanden, Daisy. Det er på vej.
Her. Det er det sidste stykke.
Ved han...?
Ved han, hvor berømt du engang var?
Det tror jeg ikke.
Sæbeøje.
Ved du, hvem han er?
Om jeg kender til dusøren på 30.000, som sydstatshæren satte på ham?
Ja.
Bonderøvene tog på nigger-hovedjagt. De fik aldrig det rette niggerhoved.
Nej, det gjorde de ikke. Men de gjorde et ihærdigt forsøg.
Knoldesparkerne forlod deres hjem og familie-
-og tog herop på bjerget for at gøre deres lykke.
Og ingen af dem fandt lykken. Og dem, man aldrig siden hørte fra,-
-var dem, der fandt mig.
Det var ikke 30.000 hele krigen.
Da der faldt ro over tingene, blev det til otte, og så fem.
Men selv da det var 5.000,-
-må der have været mange efter dig.
-Det passer. -Hvorfor var der en dusør på dig?
Sydstatsfolkene brød sig ikke om min evne til at slå dem ihjel.
Efter jeg brød ud fra Wellenbeck,-
-tog sydstaterne selve min eksistens som en fornærmelse.
Og så satte sagens folk en dusør på mig.
Hvad er Wellenbeck?
Har du aldrig hørt om krigsfangelejren Wellenbeck?
Nej, det har jeg aldrig.
Og du brød ud?
Major Marquis gjorde lidt mere end det.
Major Marquis fik en lys ide.
Den var så lys, at man undres over, at ingen var kommet på den før.
Fortæl John Ruth om din lyse ide.
Hele lejren var lavet af pindebrænde,-
-så jeg brændte den ned.
Et regiment af grønskollinger overnattede der.
47 mand brændte ihjel.
Unge sydstatsmænd, sønner af bønder. Blomsten af vor ungdom.
Lad dem brænde. Skal jeg undskylde for at dræbe sydstatsfolk?
Du gik med i krigen for at holde niggerne i lænker.
Jeg gik med for at dræbe hvide sydstatsfolk-
-på en hvilken som helst måde.
Skyde dem, dolke dem, drukne dem, brænde dem.
Smide en stor sten i hovedet på dem. Hvad som helst for at dræbe dem.
Derfor gik jeg med i krigen. Og det var det, jeg gjorde.
For at svare på spørgsmålet... Da Major Marquis brændte 47 mænd ihjel-
-bare fordi en nigger ville stikke af,-
-da satte man en dusør på major Marquis' hoved.
Ja. Og jeg så mig ikke tilbage, før jeg nåede til nordstaterne.
Men der var en overraskelse til dig deroppe, ikke?
Da de begyndte at hive ligene ud af Wellenbeck,-
-var de ikke alle sammen af sydstatsfolk.
Du brændte også nogle af dine egne folk, major.
Hvor mange brændte fanger fandt de?
Døde der ikke også 37 yankee'er?
Sådan er det jo med krig, Mannix. Folk dør.
Så du vil bruge undskyldningen med, at krig er et rent helvede?
Det er svært at argumentere imod,-
-men hvis jeg husker korrekt, så din side ikke sådan på det.
Jeg tror, de mente, at 37 hvide for én nigger-
-ikke var en god byttehandel.
Jeg mener, de beskyldte dig for at være en sindssyg mordernigger,-
-som kun ville dræbe de hvide,-
-og at nordstaternes sag ragede dig en fjer.
Det var derfor, de sparkede din sorte røv ud af kavaleriet i vanære.
-Er det ikke rigtigt, major? -Sådan en gang pis!
Så havde kavaleriet da skudt ham.
Jeg sagde ikke, de kunne bevise det, men de luftede deres tanker om det.
Ikke sandt, major?
Men Warrens tjenestepapirer var fremragende,-
-og det reddede ham.
Du dræbte en god portion rødhuder, ikke også, sorte major?
Det kan kavaleriet godt lide.
Ved du, hvad kavaleriet ikke kunne lide?
Mannix' marodører. Og at Erskine Mannix' lille knægt-
-skulle tale om andres opførsel under krigen,-
-er lige til at grine ad.
Du skal ikke sige noget om min far.
Det, han kæmpede for, var et værdigt nederlag,-
-imod den betingelsesløse overgivelse.
Vi var ikke fremmede barbarer, der bankede på bymuren.
Vi var jeres brødre. Vi havde fortjent et værdigt nederlag.
Hvor mange niggerbyer plyndrede I i jeres kamp for værdighed?
Jeg tog mig af min del, sorte major.
For når niggerne er bange, så er vi hvide sikre.
Hvis du skal tale hadefuldt om niggere, kan du sidde oppe ved O.B.
Nej. Nej, nej, nej.
Du fik mig til at tale om politik. Det ville jeg ellers ikke.
Som sagt er jeg bare glad for at være i live.
Jeg tror, jeg rykker over til vinduet her-
-og lader den smukke vogn vugge mig i søvn.
Jeg vil drømme om, hvor heldig jeg er.
Kapitel tre
Minnies Manufakturhandel
MINNIES MANUFAKTURHANDEL
Kom så!
Rolig.
Hvad foregår der?
Vi havde ikke ventet flere diligencer i aften.
Ja, jeg kan se, I allerede har en her.
-Jeg har lige trukket hestene ind. -Det her er ikke en normal afgang.
Men vi er fanget på den forkerte side af en snestorm,-
-så I kommer nok ikke af med os.
-Er Minnie og Sweet Dave derinde? -De er her ikke.
Jeg driver stedet, mens de er væk.
-Hvor er Minnie og Sweet Dave? -Han siger, de ikke er her.
-Han passer stedet, mens de er væk. -Hvem er du?
Jeg hedder Bob.
Hvem end du er, så hjælp O.B. med hestene.
Kom så. Få dem væk fra kulden, inden snestormen rammer os.
Er alt vel?
Vent!
Jeg har lige trukket de andre heste ind.
Skal det gå hurtigt, må du hjælpe til.
Jeg har sat to af mine bedste folk på sagen.
I hørte ham godt, snyltere. Til arbejdet!
I to. Tag forløberne af.
Kom så!
-Luk op! -Du skal sparke den op!
-Hvad? -Spark den op!
-Luk den dør! Det er snestorm. -Luk døren!
-Den skal sømmes fast. -I skal sømme den fast.
-Hold døren lukket! -Der ligger hammer og søm der.
I skal sømme den fast. Der ligger hammer og søm ved døren.
-Giv mig en hammer. -Ja.
-Der skal to stykker træ til. -Ét stykke er ikke nok!
-Det satans lort er i stykker. -Ikke kun ét stykke træ.
-Giv mig et stykke træ til. -Ja.
-Giv mig et søm. -Her.
Kors!
Sikke en satans dør.
Hvem er den idiot, som har ødelagt den? Ham mexicaneren?
Du godeste. En kvinde? I dette hvide helvede?
De må være helt forfrossen, lille stakkel.
Det ser ud til, Minnie har fuldt hus.
Hvornår ankom I?
For omkring 40 minutter siden.
-Er ham cowboyen derovre jeres kusk? -Nej, han er passager.
Kusken sagde, han ville tilbringe snestormen i kanen med en ven.
Heldige satan.
Kors, hvor det smager!
Vorherre til hest! Har mexicaneren kogt kaffe på sine sokker?
Sådan havde vi det alle, men vi er for høflige til at sige noget.
-Det problem har han ikke. -Hvor er brøndvandet?
Derovre.
Nå.
Var I alle tre på vej til Red Rock, da snestormen stoppede jer?
Ja. Vi var alle tre med diligencen derude.
Kaffebønner.
Derovre.
Væk med den hånd.
Vi rejser sammen med Red Rocks nye sherif.
Sherif i Red Rock?
Hvis han er sherif, så er jeg onkel til en abe.
Fint. Så kan du dele bananer med din niggerven i stalden.
Nå. Så Red Rocks nye sherif rejser sammen med jer?
Nej, han lyver. Han er ikke sherif nogetsteds.
Han er sydstatsoverløber. Han ville bare tale sig fra at fryse ihjel.
Hvad har jeg sagt om at sige noget? Jeg smækker dig en lige her.
-Jeg er skideligeglad. -De har aldrig sagt, hvad De hedder.
John Ruth.
-Er De lovhåndhæver? -Jeg fører hende hen til en.
-Så De er dusørjæger? -Nemlig, fister.
-Har De en arrestordre? -Selvfølgelig.
Må jeg se den?
Hvorfor det?
De skal vise den til dem, der spørger. Hvordan kan jeg vide,-
-De ikke er en skurk, som har bortført denne kvinde-
-uden en arrestordre?
Hvad hedder du, fister?
Tja. Jeg hedder i hvert fald ikke fister.
Navnet er Oswaldo Mobray.
-Oswaldo? -Ja.
Tja.
Jeg har en arrestordre, Oswaldo.
-Jeg antager, De er Daisy Domergue? -Ja, det er hun.
Javel.
-Der står "død eller levende" her? -Ja, det gør der.
At transportere en desperat, fjendtlig fange som hende der-
-lyder hårdt.
Ville det ikke være lettere, hvis hun var død?
Ingen har sagt, det skal være let.
Hvorfor er det vigtigt for Dem, hun hænges?
Jeg vil bare ikke snyde galgemanden. Han skal også leve.
Det sætter jeg pris på.
Tillad mig at præsentere mig selv ordentligt.
Mit navn er Oswaldo Mobray,-
-og jeg er egnens galgemand.
-Jeg har vist en kunde med til dig. -Ja.
Har du før været indespærret i et par dage med en af dine kunder?
-Det kan jeg ikke påstå. -Du skal ikke tale til min fange.
-Er du med? -Jeg er med. Fremragende.
Har I andet end kaffe her, vi kan få varmen af?
Baren er åben. Følg moi.
Tømmerne, O.B.!
Rolig, Ace.
Det skal nok gå. Det skal nok gå.
Kom nu, for fanden. Jeg fryser.
Jeg fodrer og vander hestene. Gå du ind og få noget varm kaffe.
Jeg har en gryderet over. Den er snart færdig.
Hør her.
Uanset hvor slem snestormen bliver,-
-så skal vi stadig fodre hestene og ud at lette trykket,-
-så Chris og jeg må hellere lægge reb ud fra stalden til fordøren-
-og fra fordøren til skidehuset.
Okay?
God ide.
Kom så, Chris.
Jeg giver en hånd.
Nej nej. Gå ind og få varmen.
Du arbejder under en snestorm, og så afslår du min hjælp?
Du har ret, amigo. Muchos gracias.
Okay. Kom med.
Vi sætter en for hvert tiende skridt herfra og hen til døren.
-Ja! -Okay!
Nå. De er eftersøgt for mord.
Lad os, for analogiens skyld, antage, at De gjorde det.
John Ruth vil føre Dem til Red Rock, så De kan retsforfølges for mord.
Og hvis De kendes skyldig,-
-vil folk i Red Rock have Dem hængt på byens torv.
Og som galgemand udfører jeg henrettelsen.
Og hvis alle disse ting ender med at finde sted,-
-så er det det, et civiliseret samfund kalder justits.
Men...
Hvis de nære og kære til den, De myrdede,-
-stod uden for den dør lige nu, og de, efter at have brudt døren ind,-
-slæbte Dem ud i sneen og klyngede Dem op,-
-så ville det være vildmarkens selvjustits.
Nå. Det gode ved selvjustits er,-
-at den er vældigt vederkvægende.
Men det slemme er, at den lige så ofte rammer de forkerte som de rette.
Ikke i dit tilfælde. Du har fortjent det,-
-men andre har måske ikke.
Men i sidste ende, hvad er så forskellen på de to?
Forskellen, det er mig. Galgemanden.
For mig betyder din udåd intet. Jeg får ingen glæde ud af din død.
Det er mit hverv. Jeg hænger dig i Red Rock-
-og rejser videre til den næste by, hvor jeg hænger en anden.
Den mand, der trækker i håndtaget, som knækker din nakke,-
-er en lidenskabsløs mand.
Og den lidenskabsløshed, den er essensen af justits,-
-for justits, der eksekveres uden lidenskabsløshed,-
-er altid i fare-
-for ikke at være justits.
Amen.
Ikke for at genere dig, cowboy. Jeg ville bare have din opmærksomhed.
Jamen...
Den har du så.
Hvad er det, du skriver, min ven?
-Det eneste, jeg kan skrive om. -Hvad er det?
-Min livshistorie. -Skriver du din livshistorie ned?
-Nemlig. -Er jeg med i den?
Du er lige kommet med.
Holder du af historier, så fortæl mig den, der førte dig hertil.
-Hvem spørger? -Det gør jeg. John Ruth.
Hende her skal hænges i Red Rock.
Jeg skal ikke sove under samme tag som en, jeg ikke ved, hvem er.
Og jeg ved ikke, hvem du er. Så hvem er du?
-Joe Gage. -Hvad?
-Det er mit navn. Joe Gage. -Okay, Joe Gage.
-Hvorfor skal du til Red Rock? -Jeg skal ikke til Red Rock.
-Hvor skal du hen? -Omkring 15 km uden for Red Rock.
-Hvad er der der? -Min mor.
-Din mor? -Hør her. Jeg er bare cowboy.
Jeg er lige kommet hjem fra en lang tur,-
-og den her gang var jeg ikke kun en røv i en saddel.
Jeg havde part i det.
For første gang i mit liv tjente jeg en god slat.
Jeg tænkte, jeg ville tage hjem og tilbringe lidt tid sammen med mor.
-Her i julen. -Se, det er sjovt.
Du ligner ikke en, der kommer hjem til jul.
Du ved, hvordan skinnet kan bedrage.
For jeg er helt sikkert sådan en,-
-der kommer hjem til mor til jul.
Jul med mor.
Det er vidunderligt.
Var det godt nok til dig,-
-John Ruth?
Foreløbig.
Hold dig fra min fange.
Goddag, gamling.
General.
De, min herre,-
-er en hyæne.
Jeg har intet ønske om at tale med Dem.
Jeg er blevet kaldt det, der er værre.
Udmærket, general. Undskyld, jeg forstyrrede.
-I skal sparke den op! -Hvad?
Spark den op!
Kors.
-Luk døren! -Luk den dør!
-Hvad? -Den har ingen haspe.
Her er koldt nok i forvejen.
-Der er ingen haspe. -Den skal sømmes fast.
-Der er hammer og søm ved døren. -Der er hammer og søm lige der!
Åh gud!
-Hold den, Chris. -Ja. Her.
-Pas på fingrene. -Den skal sømmes godt fast!
Der skal to stykker træ til. Søm et til fast.
Ét er ikke nok! Døren blæser op! For fanden da!
-Den går op, hvis... -Klap i!
-Jeg har den. -For satan!
Kors i himlen, det er en møghore af en dør.
Nå, nu er jeg med. "Manufakturhandel".
Det var for at gøre grin. Hvordan er kaffen?
Nu er den ret god, hvis jeg selv skal sige det.
Tak.
-Navajo! -Gæt, hvem det er.
-Buffalo Bill? -Næppe. Nej.
Mit navn er Oswaldo Mobray.
-Jeg er... -Han er Red Rocks galgemand.
-Er du det? -Ja.
Rart at møde Dem, mr...?
-Mobray. -Mobray?
Chris Mannix, den nye sherif i Red Rock.
-Nå? -Sikke noget pis.
-Bryd Dem ikke om ham. -Sådan noget pis!
Ham, der varmer sig ved kakkelovnen, er den gode kusk O.B.
Det er det eneste sande, du har sagt.
Skal De til Red Rock for at hænge Lance Lawson?
-Har De henrettelsesordren? -I min taske.
-Må jeg se den? -Naturligvis.
Hvem er Lance Lawson?
En, der har siddet i fængslet i Red Rock i en måned.
Det er ham, der skød ham, som var sherif før mig.
Præcis.
Tak.
Hvad mente hun, da hun sagde: "Dusørjægerens niggerven i stalden"?
Han har en dusørjæger-niggerven ude i stalden.
-Alt det for at bevogte hende? -Det tror jeg ikke var planen.
Men sådan er planen nu.
-Skal du have lidt skarpt i kaffen? -Ja.
I er fem? Nå da da.
Der bliver da hyggeligt her i manufakturhandlen.
Ja.
Er De ham med Lincoln-brevet?
-Lincoln-hvad? -Brevet fra Abraham Lincoln.
-Præsident Abraham Lincoln? -Ja.
-Var I ikke pennevenner? -Præsidenten og mig?
Beklager. Jeg hørte, at nogen i jeres selskab-
-havde et brev fra Lincoln. Jeg antog, det var Dem.
Ikke ham. Ham den sorte ude i stalden.
Niggeren... i stalden har et brev fra Abraham Lincoln?
Ja.
Niggeren ude i stalden har et brev fra Abraham Lincoln?
Hvad var dit navn nu?
-Bob. -Warren.
Er Minnie og Sweet Dave derinde?
Minnie og Sweet Dave besøger hendes mor på nordsiden af bjerget.
-Hvad? -Ja.
-Er Minnie her ikke? -De besøger hendes mor.
-Hendes mor? -Ja.
Jeg anede ikke, Minnie havde en mor.
Alle har en mor.
Det passer vel.
-Og hun overlod alting til dig? - Sí.
Det lyder slet ikke som Minnie.
Siger du, jeg lyver?
Ikke endnu.
-Det lyder bare sært. -Hvad lyder sært?
For det første slår Minnie mig ikke som den sentimentale type.
For det andet kan jeg ikke forestille mig Sweet Dave flytte sin fede røv-
-ud af stolen længe nok til at hente vand, medmindre Minnie truede ham,-
-endsige tage om på nordsiden.
Det lyder rigtig meget, som om du siger, jeg lyver, mi negro amigo.
Ja, det lyder ret meget sådan, ikke sandt?
Men jeg har ikke gjort det endnu.
Serverer Minnie stadig mad?
-Regner du gryderet for mad? -Ja.
Så serverer vi mad.
Forpester hun stadig luften med sin Old Quail-pibetobak?
Minnie ryger ikke pibe.
Hun ruller selv.
Red Apple-tobak.
Men, mi negro amigo, det tror jeg, du godt ved i forvejen.
Ja, det gør jeg, señor Bob. Jeg ville bare se, om du vidste det.
-Skænk mig en sjat, O.B. -Ja.
For fanden.
Tak.
Nu må du hugge benene af mig og kalde mig Stump.
Er det General Sanford Smithers, jeg ser for mine øjne?
Du har et godt syn, sønnike.
Det var lige godt satans.
General Sandy "Ingen nåde" Smithers?
Kaptajn Chris Mannix, Mannix' marodører.
-Erskines dreng? -Javel.
Må jeg sætte mig ned?
Yankee'erne siger, det er et frit land.
General Sandy Smithers.
Hold da op. Hold da op.
Min far har talt meget om Dem.
De gjorde blåfrakkernes liv til et rent helvede.
Vi gjorde vores. Ligesom Erskine og hans drenge gjorde deres.
Ja, for helvede. Yankee-svin.
Jeg kendte ikke din far, sønnike.
Men jeg har altid haft respekt for hans beslutsomhed.
Tak for de ord, general. De ville have betydet alverden for ham.
Skal jeg hente en kop kaffe?
-Det ville være rart. -Hvad med et tæppe?
-Det ville være endnu rarere. -Ved De hvad? De kan tage mit.
Sådan, general.
Hvad bringer Dem her til Wyoming, hvis jeg må spørge om det?
Min dreng.
-En dreng, der bor i Red Rock? -Min søn. Chester Charles Smithers.
Han døde herude for et par år siden.
Undskyld, general.
Ingen grund til at undskylde, sønnike.
Som sagt er det nogle år siden.
Det var, efter han havde tjent i hæren.
Så tog han herud til Wyoming-
-for at gøre sin lykke.
Ingen hørte fra ham igen.
Jeg købte et symbolsk gravsted til ham-
-på kirkegården i Red Rock.
Jeg er her for at tale med en stenhugger om hans gravsten.
Er det sikkert, han er færdig?
Der er ingen chance for, han lever ude i skoven?
Det er et hårdt liv, men man kan godt lære det.
Havde han gjort, hvad han kom for at gøre,-
-så var han kommet hjem.
Luk døren!
Hold døren lukket, mens jeg sømmer den til.
Hvem er den idiot, der har ødelagt døren?
Hold nu bare døren, for fanden.
Hold den.
Så.
En til.
Hold den, min negro amigo.
Vi skal bruge to stykker træ.
Sådan. Ind med dig, dit lille svin!
Mange hatte, señor Bob.
Minnie forbød folk at bære hat inden døre.
Og så vidt jeg husker, blev det strengt håndhævet.
Så hun ville nok have, det fortsatte.
Du har en laissez-faire holdning, hvad angår hatte.
Skyldig.
Jeg har en laissez-faire holdning til hatte.
Skal vi ikke glemme hattene i dag, nu det er snestorm?
I morgen er der atter en dag.
En stor, sort hund.
Jeg mener, den hed Henry. En labrador.
i Botany Bay skal man ikke vær' en snob
for så bli'r man klynget op
man bli'r klynget op
Min far... Jeg sagde, at min far-
-altid sagde, at Davis var en modig mand,-
-men han skulle have lagt hovedstaden i Montgomery-
-og ikke i Richmond. Ja.
Enig. Så ville hæren i Nord-Virginia have spillet en anden rolle.
Jeg siger, hæren i Nord-Virginia ville have spillet en anden rolle.
de pisker alle krybskytter ude i Botany Bay
Klap i!
O.B.!
Kender De ham niggeren?
Jeg kender ikke ham niggeren der.
Men jeg ved, at han er en nigger. Mere behøver jeg ikke vide.
Ham niggeren er ikke bare en hvilken som helst nigger.
-Ham niggeren... -General Sanford Smithers?
Slaget ved Baton Rouge?
Fortæl niggeren i kavaleriofficersuniformen,-
-at jeg ledede en deling konføderationssoldater-
-i Baton Rouge.
Major nigger! General Smithers beder mig fortælle dig...
Jeg hørte ham godt, bondeknold.
Fortæl den hvide gamling, at jeg også var i Baton Rouge.
På den anden side.
Hvor interessant. General Smithers.
Han sagde, at han også var i Baton Rouge, men på den anden side.
Kaptajn Mannix. Fortæl niggeren,-
-at jeg ikke anerkender niggere i nordstatsuniformer.
Du fangede en hel, farvet kampstyrke den dag.
Men ikke én farvet soldat nåede til fangelejren.
Vi havde hverken tid, foder-
-eller tilbøjelighed-
-til at tage os af nordstatsheste,-
-og da slet ikke af nordstatsniggere!
-Vi skød dem. -De herrer.
De herrer.
Jeg ved godt, amerikanere ikke er tilbøjelige-
-til at lade en betingelsesløs overgivelse-
-stå i vejen for en god krig,-
-men lad os nu ikke genopføre slaget ved Baton Rouge-
-under en snestorm i Minnies Manufakturhandel.
Nå, min mørklødede ven.
Jeg forstår godt, blodet bruser i årerne,-
-men det er jo længe siden,-
-og hvis du skyder denne ubevæbnede, gamle mand,-
-kan jeg garantere, at jeg vil klynge dig op, til du er død,-
-når vi ankommer i Red Rock.
Det garanterer jeg fandeme også.
Det er problemet med gamle mænd.
Man kan sparke dem ned ad en trappe og sige, det var et uheld,-
-men man må ikke bare skyde dem.
De herrer. Siden vi måske er fanget her-
-tæt på hinanden i et par dage,-
-må jeg så foreslå en løsning?
Vi deler manufakturhandlen op i to.
Nordstatssiden og sydstatssiden.
Og så kan middagsbordet-
-fungere som neutral grund.
Vi kunne sige, at kamin-enden af rummet-
-fungerer som en symbolsk repræsentation-
-af Georgia.
Mens baren...
...repræsenterer...
...Philadelphia!
Så længe det er baren, der er Philadelphia, er jeg med.
Har vi stadig den aftale, vi talte om i vognen?
Jeg hjælper dig med at beskytte dine 8.000, og du hjælper mig med mine 10?
Ja, det har vi vel.
En af dem der er ikke, hvad han siger, han er.
-Hvad er han da? -Han står i ledtog med hende her.
En af dem, måske endda to af dem, er her for at befri Domergue.
Og de vil dræbe alle, der er herinde, for at nå det mål.
De har nogle dage, så de skal bare tage den med ro-
-og vente på deres chance.
Og så slår de til.
Ikke, kælling?
Hvis du mener det, John.
Det er ikke bare forfølgelsesvanvid?
Vores bedste chance er, at denne bedrageriske mand-
-ikke er lige så hård en nyser som Daisy her.
Han vil ikke have tålmodighed-
-til bare at sidde og vente.
At vente på en chance og vide, det er den rette, det er ikke så let.
Han kan ikke klare det, så han holder op med at vente.
Han vil forsøge at skabe chancen, og så afslører han sig selv.
-Hvad har du at sige om det her? -Hvad jeg har at sige?
Om John Ruths vildelser?
Han har fuldstændig ret.
Jeg står i ledtog med en af dem derovre.
Vi venter bare på, at I alle sammen falder i søvn,-
-og så slår vi jer ihjel.
Nå, alle sammen.
Hør efter.
Det er Daisy Domergue.
Hun er eftersøgt, død eller levende, for mord. 10.000 dollar.
Det er mine penge, drenge.
Jeg vil ikke dele, og jeg har ikke tænkt mig at miste dem.
Og når solen kommer frem,-
-så fører jeg hende til sin hængning i Red Rock.
Nå.
Er der nogen her,-
-som er opsat på at forhindre mig i at gøre det?
Virkelig?
Er der ingen, der har noget imod det?
Det er vel meget heldigt for mig.
Men...
...jeg håber, I forstår,-
-at jeg ikke bare kan tage jeres ord for det.
Omstændighederne tvinger mig til-
-at tage mine forholdsregler.
Når du siger "forholdsregler",-
-hvorfor fornemmer jeg så, at du mener mig?
-Fordi jeg vil tage din pistol. -Vil du det?
Ja, det vil jeg. Det er ikke personligt ment.
Kun min? Galgemanden har også en.
Jeg tager mig af hans pistol, efter jeg har taget mig af din.
Jeg føler mig lidt nøgen uden den.
Jeg har stadig min.
Jeg beskytter dig.
Et rigtigt svin har altid travlt. Ikke sandt, John Ruth?
Nemlig, Joe Gage. Og giv mig den så.
Hvis du vil have den, må du komme og tage...
Rolig nu.
Fjern hånden fra pistolen.
Blink, hvis du er rolig.
-Blinkede han? -Han blinkede.
Blink, hvis du vil forholde dig roligt.
-Han blinkede. -Tag hans pistol.
Jeg er frygtelig ked af det.
Men som sagt,-
-så er det ikke personligt ment. Det er bare en forholdsregel.
Du er let på fødderne.
Jeg er bange for, det samme gælder Dem, mr. Mobray.
Man må tage sine forholdsregler, for livet er for godt til at miste.
Ræk mig den lille spand der.
O.B.
Gå ud på dasset.
Tag den her spand, og smid det hele ned i skidehullet.
-Hvorfor skal jeg gå udenfor? -Du har allerede jakke på.
Og så stoler jeg på en måde på dig.
-Tag kaffekoppen. -Ja.
Efter Dem, major.
Ja ja.
Jeg befrier dig, mens vi spiser.
Få nu ikke nogen gode ideer. Jeg er ikke blevet blødsøden.
Hvis du rejser dig bare en anelse,-
-så skyder jeg dig kraftedeme i halsen.
Kom her.
Nå, Domergue.
Den her snestorm er vel et lykketræf set med dine øjne.
-Jeg klager da heller ikke, vel? -Nej, bestemt ikke.
Hvad med dig, Oswaldo?
Ja, hvad med mig?
Hør her. I betragtning af alt det, jeg har gjort for penge,-
-så skal jeg ikke spille hellig, men har du det slet ikke skidt-
-med at hænge en kvinde?
Indtil vi opfinder en aftrækker, en kvinde ikke kan trykke på,-
-så må man hænge kvinder, hvis man er galgemand.
Sådan har jeg aldrig set på det før, Ozzy.
For nogle af de lede svin derude er det det eneste, der virker.
Man behøver kun hænge de lede svin.
Men lede svin, de skal hænges.
Dit forbandede møgsvin!
Jeg var nær død derude!
Jeg går aldrig nogensinde ud i det lort nogensinde igen!
-Alt vel, O.B.? -Jeg har det fint. Det skal nok gå.
Jeg skal bare have varmen.
-Vil du have lidt gryderet, O.B.? -Gryderet... senere.
Det var rart.
Hvordan går det, sorte major?
Det der er jeg ikke i humør til, Chris Mannix. Fri mig for dit pis.
John Ruth siger, du har et brev fra Lincoln.
Gå ud og skovl møg et andet sted, bondeknold.
Nemlig, John. Det sagde du jo.
Ja, det gjorde jeg.
Du har altså et brev fra Abraham Lincoln?
Ja.
-Den Abraham Lincoln? -Ja.
Abraham Lincoln? De Forenede Staters præsident?
-Ja. -Altså Amerika?
Ja.
-Han skrev til dig personligt? -Ja.
Som i: "Kære major Warren"?
-Nej, som i: "Kære Marquis". -"Kære Marquis"?
Abraham Lincoln, præsidenten af Amerikas Forenede Stater?
Ja.
-Må jeg se det? -Nej, det må du ikke.
Men John sagde,-
-at du ikke var en tilfældig nigger udvalgt i en bunke breve.
John siger, I korresponderede med hinanden.
Ja.
John siger,-
-at I nærmest var pennevenner.
Ja.
Og en penneven er nærmest en rigtig ven.
John Ruth, tror du virkelig, at en nigger,-
-som blev smidt ud af kavaleriet i vanære,-
-nærmest var ven med USA's præsident?
Beklager at måtte sige det, men ingen her i Minnies Manufakturhandel-
-har nogensinde korresponderet med Abraham Lincoln.
Især ikke ham niggeren der!
Var det bare en gang pis?
Selvfølgelig.
Den var god, Warren! Bare spil op, nigger!
Bare spil op.
Så er det altså sandt, hvad man siger om jer.
Man kan kraftedeme ikke stole på et ord, der kommer ud af jer.
Hvad er der, John Ruth? Har jeg såret dig?
Det har du faktisk, ja.
Jeg ved, jeg er den eneste sorte, du har haft en konversation med,-
-så jeg vil give dig lang line.
Men du aner ikke,-
-hvordan det er for en sort mand at skulle møde Amerika.
Sorte er kun i sikkerhed, når hvide er blevet afvæbnet.
Og det her brev havde den ønskede effekt.
Det afvæbnede hvide mennesker.
Kald det, hvad du vil.
Jeg kalder det et fandens beskidt kneb.
Vil du vide, hvorfor jeg lyver om den slags, hvide mand?
Det gjorde, at jeg kom med i diligencen, ikke?
Jeg vil sige det uden omsvøb.
Et brev fra Abraham Lincoln ville ikke have haft den virkning på mig.
-En hore måtte pisse på det for mig. -Jeg spytter på det.
Godt for dig, min søster.
Warren. For fanden.
-Lad den gamle mand være. -Rolig nu, dit svin.
Jeg har været på slagmarken med ham. Eller nægter du også det?
Du var der vel.
Må jeg sætte mig ned?
Ja, værsgo.
Fandens.
Hvordan har livet været efter krigen?
Jeg har da begge mine ben. Og begge mine arme.
Jeg klager ikke.
Har du et kvindemenneske?
Feberen tog hende i begyndelsen af sidste vinter.
Hvad hed hun?
-Betsy. -Var hun fra Georgia?
Augusta.
En dreng fra Atlanta, en pige fra Augusta.
Jeg opdrættede Kentucky-heste,-
-og hendes far ejede det sted, hvor jeg købte de fleste af mine ponyer.
For fanden da.
Det var en god handel.
Jeg købte nogle ferskenplantager for medgiften.
Jeg fik skabt mig et godt liv.
Jeg klarede mig meget bedre end mine uduelige brødre.
Din søn kom herop for nogle år siden.
Han talte også godt om sin mor.
Kendte du min søn?
Om jeg kendte ham?
Jep.
-Ja, jeg kendte ham godt. -Du kendte ikke min søn.
Som du vil.
Kendte du min søn?
Jeg ved, hvornår han døde.
-Gør du det? -Nej.
-Vil du vide, hvilken dag det var? -Ja.
Den dag han mødte mig.
Han kom herop som nigger-hovedjæger.
På det tidspunkt var dusøren på omkring 5.000 dollar og håneretten.
For kamptrænede sydstatsmænd? 5.000 for at hugge hovedet af en nigger?
Det er gode penge.
Så sydstatsdrengene besteg bjerget for at gøre deres lykke.
Men de fandt ikke lykken.
Det eneste, de fandt...
...var mig.
Alle de blege svin rystede i bukserne,-
-da de pludselig stirrede ind i en niggers pistolløb.
"Lad os bare glemme det her. Lad os bare gå hver til sit."
-Det var det, din søn Chester sagde. -Du lyver!
"Hvis du lader mig tage hjem til min familie, så sværger jeg,-
-at jeg aldrig kommer til Wyoming igen."
Det sagde de alle sammen.
Da han tryglede om at blive skånet, fortalte din søn mig-
-hele sin livshistorie.
Og du var med i den historie, general.
Og da jeg fandt ud af, at jeg havde sønnen-
-af den blodige niggerdræber fra Baton Rouge,-
-så vidste jeg, jeg skulle more mig.
Klap den løgnagtige niggerkæft i!
General Smithers, De skal ikke høre på ham. Han kendte ikke Deres søn.
Han hørte bare, hvorfor De er her.
Det var koldt, den dag jeg dræbte din søn.
Og ikke sådan sneklædte-Wyoming-bjerge-koldt.
Det var endnu koldere end det.
Og på den kolde dag,-
-med din dreng i den helt rigtige ende af mit pistolløb,-
-tvang jeg ham til at tage tøjet af, så han stod der i bar røv.
Så sagde jeg, han skulle begynde at gå.
Jeg tvang ham frem i to timer, før kulden fik ham til at falde om.
-Du kendte ikke min søn? -Nej, det gjorde han ikke.
Han er bare en lusket nigger, som vil have dig til at tage pistolen.
Så begyndte han at tigge og bede igen.
Men denne gang tiggede han ikke om at få lov at tage hjem.
Han vidste godt, han aldrig ville komme hjem igen.
Og han bad heller ikke om nåde, for den vidste han godt, han ikke fik.
Det eneste, han ville have,-
-var et tæppe.
Døm nu ikke din knægt for hårdt, general.
Du har aldrig frosset, som din søn frøs den dag.
Det vil overraske dig, hvad en mand, der fryser så meget,-
-vil gøre for et tæppe.
Vil du vide, hvad din søn gjorde?
Jeg hev min store, sorte pik frem fra mine bukser,-
-og jeg tvang ham til at kravle gennem sneen hen til den.
Så tog jeg godt fat i hans sorte nakkehår-
-og stak min store, sorte kæp-
-lige ned i halsen på ham.
Og den var fuld af blod, så den var varm.
Du kan lige bande på, den var varm.
Og Chester Charles Smithers-
-suttede på den varme, sorte tingest,-
-så længe som han kunne.
Nu kan du se det for dig, ikke?
Din søn med en sort mands tingest i munden.
Han ryster og græder.
Og jeg griner.
Og han forstod det ikke.
Men du kan godt forstå det, ikke, Sandy?
Jeg gav aldrig din søn tæppet, selv ikke efter alt det, han gjorde.
Og han gjorde alt, jeg bad ham om.
Intet tæppe.
Det tæppe var et løfte fra en løgner.
Ligesom de uniformer, unionen gav de farvede soldater,-
-som I valgte ikke at anerkende.
Hvad vil du så gøre nu, gamling?
Vil du tilbringe de næste par dage-
-med at ignorere niggeren, der dræbte din søn?
Ignorere, at jeg pinte ham sådan?
Ignorere, at jeg fik ham til-
-at slikke løs på min kæp?
Det dummeste, din dreng gjorde,-
-var at lade mig vide,-
-han var din dreng.
Kapitel fire
Domergue har en hemmelighed
Der er gået cirka et kvarter, siden vi sidst så vores persongalleri.
Joe Gage meldte sig til at slæbe Smithers' lig udenfor.
Der blev trukket lod om, hvem der skulle hjælpe ham. O.B. tabte.
Chris, John Ruth og Oswaldo diskuterede,-
-hvorvidt drabet i selvforsvar var lovligt.
Major Marquis Warren, som er sikker på, det er lovligt,-
-ignorerede dem og sad for sig selv ved bordet og drak en brandy.
Mannix klædte sig i den døde generals frakke,-
-og sammen med Oswaldo tændte han lys og lygter.
Ozzie!
Det er en god ide. Lad os få lyst op herinde.
John Ruth holdt døren lukket-
-og ventede på, at Joe Gage og O.B. skulle komme tilbage.
Bob nød sig en Manzana Roja.
Domergue, derimod, har ikke flyttet sig fra spisebordet,-
-siden John Ruth tog håndjernene af hende.
John Ruth.
Ja.
Må jeg spille på den guitar der?
Lad os spole lidt tilbage.
Din søn med en sort mands tingest i munden.
For et kvarter siden skød major Warren general Smithers.
Men omkring 40 sekunder før det skete der noget lige så vigtigt.
Ikke alle så det. Mens major Warren tryllebandt sit publikum-
-med sin historie om sorte pikke i hvide mænds munde,-
-var der en, der kom gift i kaffen.
Og han gjorde alt, jeg bad ham om. Intet tæppe.
Og den eneste, der så ham gøre det,-
-var Domergue.
Det er derfor, det her kapitel hedder-
-"Domergue har en hemmelighed".
-John Ruth. -Ja.
Må jeg spille på den guitar der?
Ja.
Kommer du tilbage med andet end en guitar,-
-spiller min pistol en lille sang.
"Domergues dødsmarch". Er du med?
Ja ja. Jeg er med.
lyt nu her et øjeblik
hør min lille sang
over havet fra Englands kyst
blev jeg dømt til straffefærd
skyldig blev jeg fundet
og dommeren han sagd'
for evigt Jim Jones jeg dømmer dig
til at sejle bort i dag
intet kan du gøre der
og husk nu hvad jeg siger
de pisker alle krybskytter
ude i Botany Bay
bølgerne de gik så højt
og vinden pisked' fælt
jeg ville hellere drukne
end ende i New South Wales
bølgerne de gik så højt
da piraterne kom an
men soldaterne på vort straffeskib
de talte 500 mand
de åbned' ild og fik så jaget
piraternes skib væk
jeg ville hel're være pirat
end tage til Botany Bay
og så en mørk nat når alt det ånder ro
så dræber jeg jer hver og en
jeg skyder piskens bødler ned
giver dem et lille chok
og husk nu hvad jeg si'r
de fortryder de sendte Jim Jones
i lænker til Botany Bay
Det var den, du gerne ville synge i diligencen?
Ja.
Køn sang.
-Er der flere vers? -Ja, masser.
Jamen så syng.
Hvis du synes, John.
dag og nat med lænkeklang
som slaver på en galej
vi slider hårdt og når vi dør
så går vi skammens vej
men snart så snart så bryder jeg fri
i vildnisset vil jeg bo
og du ligger død bag mig, John
når jeg kommer til Mexico
Giv mig den guitar.
Så er det slut med musik.
Vend dig om!
-John, nej! Nej, nej, nej! -Jo, jo, jo! Klap i!
Når du når til Helvede, John,-
-så hils og sig, at Daisy sendte dig.
Mannix, kaffen!
Åh gud!
Giv mig den pistol!
Ikke så fræk, kælling.
Alle sammen! Stil jer med ryggen mod den væg derovre.
For fanden da!
Gå eller lad være, Joe Gage. Det er op til dig.
-Jeg er på vej. -Så gå.
Også dig, señor Bob.
Vend jer om, og læg hænderne på væggen.
Flyt sneskoene!
Hold kæft, alle sammen. Gør, som jeg siger.
Hvis I åbner munden, får I en kugle.
En pludselig eller lidt sær bevægelse,-
-og I får en kugle.
Ikke en advarsel eller et spørgsmål. En kugle.
Er I med?
-Sig det. "Jeg er med." -Jeg er med.
Vi er til stede.
Chris Mannix, kom over på den her side. Kom bare.
Tag pistolen ud af hylsteret.
Sigt på dem.
Som sagt.
Hvis nogen gør noget, og jeg mener hvad som helst,-
-så dræber du dem.
Nå.
Du har endelig besluttet dig for, at jeg taler sandt om at være sherif?
Det ved jeg nu ikke. Men det var ikke dig, der kom gift i kaffen,-
-for du drak den næsten selv. Det er en af dem der.
Giv mig nøglen. Giv mig nøglen!
Dit forbandede sorte svin!
Du dør på det her bjerg, og jeg vil grine, når det sker!
-Hvad sagde jeg om at snakke? -Svin.
Mente jeg det måske ikke?
Du må forstå, at du har dræbt den eneste her,-
-som var opsat på at få dig til Red Rock i live.
En af jer...
...står i ledtog med hende.
Eller også er det to af jer. Eller jer alle sammen.
Men det var kun én af jer, der kom gift i kaffen.
Hvad er det for en charme, hun besidder,-
-som får en mand til at trodse en snestorm og dræbe med koldt blod?
Jeg kan ikke få øje på den.
Men John Ruth prøver at få din dame hængt,-
-så du slår ham ihjel. Nuvel.
Måske.
-Men O.B. ville ikke hænge nogen. -Helt sikkert ikke.
-Men han ligger død derovre. -Det gør han, I svin.
Ligesom enhver af os, der drak af kaffen, ville.
Som mig, for fanden!
Dem af jer med hænderne mod væggen, som ikke er giftblandere,-
-skal tænke over det.
Tænke over, at det kunne have været jer, der ligger på gulvet der.
Og at ham, der står ved siden af, er den ansvarlige.
Og jeg ved, hvem jeg satser på.
Nemlig, Joe Gage. Det er dig, jeg kigger på.
Rolig nu, Chris.
Vi skal nok nå det. Lad os tage den med ro.
Lad os tage den med enormt meget ro.
-Hvem lavede kaffen? -Det gjorde han.
-Ja, det gjorde han da. -Ja, det gjorde han da.
Men det var gryderetten, der fik mig til at gruble.
Hvor længe har Minnie været væk? En uge?
Si.
Min mor plejede at lave gryderet,-
-og den smagte altid ens, uanset hvilket kød det var.
Og der var en anden på plantagen. Onkel Charly.
Han lavede også gryderet. Og ligesom med min mors,-
-så spiste jeg hans gryderet, fra jeg var en lille purk,-
-til jeg var en fuldvoksen mand.
Og uanset hvilket kød det var, smagte det som onkel Charlys gryderet.
Jeg har ikke smagt Minnies gryderet i et halvt år, så jeg er ikke ekspert.
Men det der,-
-det er fandeme Minnies gryderet.
Så hvis Minnie har været på nordsiden af bjerget i en uge,-
-hvordan lavede hun så gryderet i morges?
Og det her,-
-det er Sweet Daves stol.
Jeg kunne ikke fatte det, da jeg satte mig i den tidligere.
Ingen sidder i Sweet Daves stol.
Nok er det her Minnies butik, men det her,-
-det er fandeme Sweet Daves stol.
Og hvis han tog om på nordsiden,-
-så er jeg temmelig sikker på, at han ville tage stolen med.
-Hvad er der på stolen? -Lige det, jeg troede.
Sweet Daves blod.
Nå, så du anklager mig altså for mord?
Señor Bob, som jeg ser det,-
-så er, hvem end der arbejder sammen med hende,-
-ikke den, de siger, de er.
Og hvis det er dig,-
-så betyder det, at Minnie og hendes mand ikke er hos hendes mor.
Så ligger de døde ude bagved et sted.
Eller hvis det er dig, lille brite,-
-så ligger den rigtige Oswaldo Mobray i en grøft et sted,-
-og du bruger hans papirer.
Eller også er der min teori om,-
-at den grimmeste herinde gjorde det.
Og det er dig, Joe Gage.
Så du har regnet ud,-
-at kaffen blev forgiftet, mens du myrdede den gamle mand?
Ja.
Tja, mi negro amigo, -
-under hele det optrin-
-sad jeg derovre og spillede "Glade jul" på klaveret.
Jeg siger ikke, du kom gift i kaffen.
Jeg siger, du ikke lavede gryderetten.
Min teori er,-
-at du samarbejdede med den, der kom gift i kaffen,-
-og at I begge to myrdede Minnie, Sweet Dave,-
-og hvem end der ellers var uheldige at være i Minnies Manufakturhandel.
Og at I havde til hensigt på et tidspunkt-
-at myrde John Ruth-
-og befri Daisy.
Men I havde ikke regnet med snestormen-
-eller med os to.
Så langt er jeg kommet. Hvordan går det?
Du er en meget fantasifuld nigger. Ikke også?
Nå, men vil du så myrde mig på baggrund af en skør nigger-teori,-
-eller kan du bevise det, cabrón?
Den er nu ikke så skør, señor Bob.
Og det er lidt mere end en teori.
Hvor længe har du arbejdet for Minnie?
Fire måneder.
Hvis du havde været her for to et halvt år siden,-
-ville du have kendt til det skilt, som engang hang over baren.
Har Minnie fortalt om det?
Nej.
Vil du vide, hvad der stod på skiltet, señor Bob?
"Ingen hunde og mexicanere indenfor."
Minnie hang det skilt op, da hun åbnede manufakturhandlen.
Og det hang over baren hver dag,-
-indtil hun tog det ned for lidt over to år siden.
Ved du, hvorfor hun gjorde det?
Hun begyndte at lukke hunde ind.
Minnie kunne lide stort set hvem som helst,-
-men hun kan helt sikkert ikke lide mexicanere.
Så når du siger, hun tog om på nordsiden for at besøge sin mor,-
-så finder jeg det højst usandsynligt. Men nuvel.
Måske.
Men når du fortæller mig, at Minnie Mink tog manufakturhandlen,-
-det, hun sætter allermest pris på overhovedet,-
-og lod en forbandet mexicaner passe den...
Det var det, jeg mente i stalden, da jeg sagde, det ikke lød som Minnie.
Nu siger jeg, at du lyver señor Bob.
Og hvis du lyver,-
-hvilket du gør, så har du dræbt Minnie. Og Sweet Dave.
Fire små kugler,-
-og så er señor Bob færdig.
Men det får os stadig ikke tættere på,-
-hvem af jer der kom gift i kaffen.
-Vel, Chris? -Nej, det gør det ikke.
En af jer kom gift i kaffen for at befri Daisy.
Hvis jeg ikke får en tilståelse fra et af jer svin meget hurtigt,-
-så hælder jeg hele den her kande kaffe ned i kællingens hals.
Okay. Tiden er gået.
Stop!
Jeg gjorde det. Det var mig. Jeg kom gift i kaffen.
Jeg vidste det kraftedeme!
Nu skal du dø, dit morderiske svin! Major Warren,-
-vær rar at lade mig sende det grimme svin til Helvede.
Du dræbte O.B. Han er ti gange så meget værd som dig.
-Warren, må jeg slå ham ihjel? -Sig adiós til dine huevos.
Major Warren!
Jeg har ikke en pistol, sherif!
Kapitel fem
De fire passagerer
Kom så! Kom så! Af sted!
Packer, Roy, kom så!
Kom så!
Kom så af sted! Kom så!
Kom så!
Tidligere den morgen
Rolig.
-Hej, Charly, min dreng. -Hej, Ed. Hej, Judy.
-Hvor mange har I? -Der er fuldt hus.
-Vi har en, der venter derinde. -Vi har ikke plads.
Det må du sige til Minnie.
Han har været her i to dage, og Minnie vil have ham væk.
Jeg kan ikke give ham en plads, jeg ikke har.
Kan du ikke hjælpe passagererne indenfor at møde Minnie?
-Så kan I få varmen og noget kaffe. -Okay.
Så er vi her. Minnies Manufakturhandel.
Nu kan I komme ud at strække benene. Når I er klar, så gå indenfor,-
-varm jer ved kaminen, og få noget kaffe.
Så præsenterer jeg jer for Minnie.
Hej, Minnie!
Jeg vil ikke blande mig i din forretning,-
-men det første, man bør lave, er kaffe.
-Kom indenfor, alle sammen. -Hattene!
Det her er Minnie, og det her er hendes sted.
Hende der, der plukker en høne, det er Gemma.
Hun har sådan et kønt smil.
Ham i uniformen kender jeg ikke, men han spiller skak med Sweet Dave.
-Hej, Dave. -Hej, Judy.
-Og Minnie, det er passagererne. -Det er da ikke godt nok.
Fjern de klude. Lad os se nogle ansigter og høre nogle navne.
-Oswaldo Mobray, frue. -Joe Gage.
-Bob. -Og jeg hedder Jody.
Hvor rart at finde et varmt fristed midt i det her kolde helvede.
Find jer til rette. Få varmen ved kaminen.
Vi varmer os bare her ved komfuret.
Komfuret er lige så godt som kaminen.
Og Judy sagde noget om verdens bedste kaffe.
Ja, det er vist sandt, at Judy nævnte verdens bedste kaffe.
Det ved jeg nu ikke, men hør her, hvad den er.
Den er varm, stærk og god.
Og i den her sne får den varmet godt op under din bagdel.
Du behøver ikke sælge den, Minnie. Bare lave den.
Og du skal hjælpe Charly med bagagen og få Ed herind.
Javel.
-Men ordn nu det med kaffen. -Jeg skal ordne dig.
-Det ved jeg ikke. En gammel mand. -Hvad skal jeg gøre ved det?
Jeg fortæller dig bare, hvad hun sagde.
Jeg skal hjælpe Charly. Hun vil gerne tale med dig.
-Charly, har du fat i hestene? -Ja, Ed.
Frøken Minnie.
-Vil du rulle mig en cigaret? -Ja da, søde.
-Jeg ryger Red Apple-tobak. -Det er min yndlingstobak.
Tag jer ikke af mig, mine herrer. Jeg ser bare på.
Spiller du skak?
Altså... Mindst 12 forskellige har lært mig at spille skak,-
-men jeg har aldrig kunnet holde alle trækkene i hovedet.
Men hvis jeg ikke forstyrrer, vil jeg gerne se på.
Nej, jeg kan godt lide at slå ham gamlingen her foran et publikum.
Du slår ikke en skid.
Merci beaucoup, mademoiselle Minnie.
Det lyder flot. Hvad er det?
-Det er fransk. -Kan du tale fransk?
- Oui. -"Oui"? Hvad betyder det?
-Det betyder ja. - "Oui", ja.
Dave, spørg mig, om jeg har en fed røv.
-Hvad? -Spørg mig, om jeg har en fed røv.
-Det har du. -Jeg sagde, du skulle spørge mig.
-Hvorfor det? -Gør det nu bare.
Har du en fed røv?
Oui. Hør, alle sammen. Jeg kan tale fransk.
Er det dig, der sælger sukkerstads her?
Hvor mange pebermyntestænger kan jeg få for fem cent?
Fem.
Jamen så...
-Værsgo. -Tak, søde.
Javel.
Lad mig assistere, frue.
Jeg har taget bagagen ind, hvis nogen vil skifte tøj inden Red Rock.
Pebermyntestang?
Tak.
Hvorfor kalder de dig Seks-hestes-Judy?
Fordi jeg er den eneste Judy, der kan styre et spand med seks heste.
Nå ja.
Lidt et dumt spørgsmål.
Kan du holde den her?
Klippefast, frue. Klippefast.
Det er en sød accent, du har.
-Er den fra England? -Her må jeg protestere!
-New Zealand. -Forsigtig, frue.
-Ligger det tæt på gamle Zealand? -Risikabelt.
Auckland? Hvad helvede er Auckland?
Det er der, jeg er fra. Det er vores største by.
Kaffe.
-Så er kaffen klar. -Det var fandeme på tide.
-Det er den bedste kaffe på bjerget. -Det ved jeg nu ikke.
Kuskene kan lide den. Passagererne knap så meget.
De fleste synes, den er for stærk.
Det kan den ikke blive her på bjerget. Tak.
Nå? Hvad synes du?
Så for satan!
For satan!
-Ham den gamle ser godt ud. -Det ved jeg nu ikke.
Det er en god detalje. Han er autentisk.
Den gamle mand?
Vi kan ikke stole på gamlingen.
Jo da. Vi skal bare overbevise ham om, at han kan stole på os.
Her kommer til at se tomt ud uden de to fedlinge.
Han tilfører noget. Ikke meget, men noget.
Hvad siger du, Pete?
Jeg må indrømme, han får det hele til at se mere overbevisende ud.
Okay. Jeg taler med den gamle.
I tre kan smide ligene i brønden derude.
Og så kan I begynde at få hestene i stalden og få dem fodret.
Vent lidt. Det er let nok at få hestene af vejen.
Men at trække de her fede svin rundt, det er kraftedeme umuligt.
Nuvel. Det er jo en butik,-
-så der må da være en trillebør et sted.
Begynd med hestene, og så snart jeg er færdig med gamlingen,-
-så kommer jeg ud og hjælper jer.
Pete, snup lige min frakke.
Hør her. Jeg er lige begyndt at arbejde her.
Uanset hvad Minnie har gjort jer, havde jeg intet med det at gøre.
Nå, gamle mand.
Hvis du havde været en kat,-
-så ville det, der lige skete,-
-tælle som et af dine ni liv.
Er du klar over, hvor tæt du var på at ligge i en bunke af nigger-lig?
Ja.
Og den dynge niggere, vi er ved at stable op ude bagved,-
-den kan du let blive general for. Tror du på det?
-Jeg havde ikke regnet med andet. -Ikke så hurtigt, gamle mand.
Du har stadig en udvej.
Senere i dag...
...kommer der et beskidt svin...
...hertil.
Og han har min søster med sig.
Og han har lænket hende.
Han fører hende til Red Rock, hvor hun skal hænges.
Ved du hvorfor?
Nej.
10.000 dollar.
Derfor.
Når han kommer hertil,-
-så vil jeg dræbe ham og befri min søster.
Nå. Har du nogen grund til at ville forhindre mig i-
-at redde min søster fra galgemandens reb?
-Nej. -Det har du ikke?
-Nej, det har jeg ikke. -Er du sikker?
Vi har jo lige dræbt Minnie og Sweet Dave.
Du så ud til at være meget kammeratlig med Sweet Dave.
Jeg er helt ligeglad med dem.
Og dig. Og din søster.
Eller et hvilket som helst svin i Wyoming, for den sags skyld.
Det var et godt svar, gamling.
Når de kommer hertil, sidder du bare her i stolen-
-og gør absolut ingenting.
Du siger ikke noget. "Goddag", "tak", "godnat".
Ikke andet.
Måske dit navn. Men ikke andet.
"Goddag", "tak", "godnat" og...
Måske dit navn. Vær en gammel mand.
Vær lidt sær. Fald i søvn.
Og du siger ikke noget, og jeg mener ikke noget som helst,-
-til dusørjægeren, der har min søster. Er du med?
Ja.
Når det er sikkert, så dræber jeg ham,-
-befrier min søster og lader dig være.
Er det en aftale?
Ja.
Tak.
De næste fire timer smed Jody og drengene ligene ned i brønden,-
-trak hestene ind i stalden,-
-ryddede op i Minnies butik,-
-gemte våben til senere brug-
-og ventede på, at John Ruth og Daisys diligence skulle ankomme.
Så, drenge. Så er det nu.
Lad os gøre os klar.
Og husk nu, det er lige meget, om vi er fire eller fyrre mand.
Vi skal op mod John Ruth,-
-som holder en pistol mod min søster.
At dræbe ham, før han dræber min søster, bliver ikke let,-
-men det er lige præcis det, vi vil gøre.
Så det, det handler om her, er tålmodighed.
Når han er fanget her i to-tre dage, så lukker han øjnene på et tidspunkt.
Og så skyder I knoppen af ham. Husk det nu, gamling.
Kommer min søster ikke ned herfra i live, gør du det heller ikke.
Jeg skal gøre mit bedste.
Rolig!
Held og lykke, makker.
Hvad helvede foregår der?
Vi havde ikke ventet flere diligencer i aften.
Ja, jeg kan se, I allerede har en her.
- Jeg har lige trukket hestene ind. - Det her er ikke en normal afgang.
Men vi er fanget på den forkerte side af en snestorm,-
-så I kommer nok ikke af med os.
-Du skal sætte en til på. - Er Minnie og Sweet Dave derinde?
De er her ikke. Jeg driver stedet, mens de er væk.
- Hvor er Minnie og Sweet Dave? - Han siger, de ikke er her.
- Han passer stedet, mens de er væk. - Hvem er du?
Jeg hedder Bob.
Hvem end du er, så hjælp O.B. med hestene.
Kom så.
Få dem væk fra kulden, inden snestormen rammer os.
Er alt vel?
Vent! Jeg har lige trukket de andre heste ind.
Hvis det skal gå hurtigt, må du hjælpe til.
Jeg har sat to af mine bedste folk på sagen.
I hørte ham godt, snyltere. Til arbejdet!
I to. Tag forløberne af. Kom så!
- Luk op! -Du skal sparke den op!
- Hvad? -Spark den op!
Sidste kapitel
Sort mand, hvidt helvede
-Hvordan har du det, gamle dreng? -De skød nosserne af mig.
Jeg fryser og er ved at brænde op samtidig.
Jeg bløder helt vanvittigt.
Jeg tror, jeg dør.
Og det var de svin, der gjorde det.
Sådan har jeg det.
Hvordan har du det?
Mit ben gør rigtig ondt.
Men hvis jeg lægger al vægten på mit højre ben...
Jeg var bare sarkastisk. Jeg vil skide på dit ben.
Bare gør dig det behageligt.
Du skal ikke tænke på mig.
Jeg kan ikke mærke min røv længere.
Koncentrér dig om de lovløse der-
-og det lumske, nosseskydende svin nedenunder.
Hør efter!
Dig...
...dernede i kælderen!
Enten overgiver du dig, inden jeg har talt til tre,-
-eller jeg skyder Domergue i hovedet.
En! To!
Nej, du må ikke skyde hende i hovedet!
-Jeg kommer op! -Vent lidt, nosseskyder!
Du åbner bare lemmen. Vi siger til, når du skal komme op.
Smid din pistol herop.
Hen mod sengen.
Han har garanteret en til.
-Smid din anden pistol herop. -Jeg har ikke flere pistoler.
Så må du hellere skide en ud, for hvis du ikke smider en herop nu,-
-så dræber vi kællingen.
Jeg sagde det jo.
Hold hænderne, hvor vi kan se dem.
Helt langsomt.
Kom op.
Hvordan går det, dumme?
Bedre nu, hvor jeg ser dit grimme fjæs.
Kunne du lide det, din bagholds-kastrerer?
Han var ved at overgive sig!
Han var for lang tid om det, så jeg gjorde det for ham.
Joe Gage! Kom herover, og luk den lem.
Det er jeg ked af.
Må jeg sætte mig i en stol?
Ja, det må du godt.
Hold hænderne oppe på bordet.
-Og du må ikke røre dig. -Mannix!
Du har valgt et skidt tidspunkt at blive nigger-elsker på.
Kan du ikke se, at niggeren og John Ruth har bragt dig i fare?
Nu bliver du myrdet i nigger-Minnies hus, og du ved ikke engang hvorfor.
Nuvel, kælling,-
-jeg bider på. Hvorfor det?
Jeg arbejder sammen med dem alle tre,-
-men ikke fordi de sværmer for mig.
Fordi vi er med i samme bande. Jody Domingre-banden.
Ham i kælderen, I lige dræbte, det var Jody Domingre!
Min bror!
Hvem helvede er Jody Domingre?
Fortæller du ham det, dusørjæger?
Han var en slem skurk, som er 50.000 dollar værd.
Og alle medlemmer af hans bande er mindst ti værd.
Hvilket forklarer, hvorfor du er ti værd.
Og hvad sker der, når solen kommer frem igen?
Så kommer min brors 15 mand lige hertil. Fortæl dem det, Grouch!
Jody har 15 mand ventende i Red Rock.
Hvis vi ikke kunne dræbe John Ruth og befri Daisy her,-
-så skulle de plyndre byen,-
-dræbe John Ruth og befri Daisy der.
Nu min bror er død, er det mig, der leder banden.
-Ikke også, drenge? -Nemlig, Daisy.
Og Chris, jeg siger dig, du har ikke gjort noget endnu,-
-som vi ikke kan tilgive, så lad os slå en handel af.
-Ingen studehandler, kælling. -Lader du niggeren tale for dig?
Vent lidt, Warren.
Eftersom hun ikke har noget at sælge,-
-er jeg nysgerrig efter at høre hendes salgstale. Lad mig.
Nuvel, kælling.
Hvad...
...foreslår...
...du?
Det er let.
Tag din pistol og skyd niggeren.
Og så sidder vi pænt her de næste to dage.
Når sneen smelter, så tager vi til Mexico,-
-og du tager til Red Rock og får sat en stjerne på brystet.
Pete, hvor meget kan vi give ham?
Vi kunne give ham Marco.
Bobs rigtige navn er Mexicaner-Marco.
-Han er 12.000 dollar værd. -Er det Mexicaner-Marco?
-Præcis, ja. -Så for satan.
Nu, hvor jeg har skudt fjæset af ham, er Marco ikke én peso værd.
Men så hvis jeg dør i løbet af de næste to dage,-
-hvilket er meget sandsynligt, så må I få mig.
Der er en dusør på 15.000 dollar på mig under navnet Engelske Pete Hicox.
Den er din, Chris.
Fortsæt din snak, Pete,-
-og så snakker du dig selv ihjel.
Joe Gage. Hvem er du?
Grouch Douglass.
-Har du hørt om ham? -Jeg har hørt om Grouch Douglass.
Han er ti værd, ligesom Daisy.
Fortæl mig lige,-
-hvorfor vi ikke bare skal dræbe jer alle sammen og tage pengene.
I kan godt dræbe os,-
-men I får aldrig brugt dusørpengene,-
-og I kommer aldrig ned fra bjerget i live,-
-for når sneen smelter, vil resten af Jodys bande,-
-de 15, der venter i Red Rock, komme hertil.
Lad os sige, I skyder os.
Hvis du vil have Domingre-bandens dusører,-
-skal du stadig have vores lig slæbt til Red Rock.
Og det bliver ikke let. Du kan vist ikke styre et firehestes spand,-
-og vognen derude er for tung for to heste.
Det betyder, at du skal føre en hel række heste ned til Red Rock.
Og med så dyb sne efter snestormen-
-kan du ikke have mere end ét lig per hest.
Så det er altså dig,-
-der fører fire heste ned til Red Rock.
Og med alle de heste ude i sneen-
-og dig, der er alene, kommer det til at gå langsomt.
Og så løber du lige ind i banden.
-Og igen, Grouch, hvor mange er de? -15 dræbere.
Og når de 15 dræbere-
-finder dig-
-sammen med vores lig, så dræber de ikke kun dig og niggeren.
Så tager de tilbage til Red Rock og dræber alle i hele byen.
Er du virkelig sherif i Red Rock? Vil du redde byen?
Så skyd den nigger.
Åh gud!
Så bliver du troende, hvad, kælling? Godt, for nu skal du møde din skaber.
Er der andre, der vil slå en handel af?
Vi kan stadig handle, Chris.
Du har ikke gjort noget, vi ikke kan tilgive.
Det er stadig niggerens skyld.
Skyd ham.
Tag mit lig, og vent på, at stormen lægger sig, med Daisy...
Dit møgsvin!
Mannix.
Giv mig min pistol.
Giv mig den!
Så du sagde,-
-vi skulle sidde her i al venskabelighed i de næste to dage.
Så smelter sneen,-
-og du tager af sted, mødes med din bande-
-og flygter til Mexico. Det var aftalen, ikke?
Ja.
Og jeg får Oswaldo-
-og Joe Gage?
Ja.
Jody er 50.000 værd. Hvad med hans lig?
Vil du virkelig handle-
-med den djævelske kælling?
Jeg siger ikke, jeg vil handle med hende. Vi taler bare. Rolig nu.
Så hvad med Jodys lig og de 50.000?
Nu bliver du grådig, sydstatsmand. Ikke tale om. Vi tager Jodys lig med.
Han har børn.
Så hvis jeg dræber Warren,-
-så er vi alle sammen venner?
Ja.
Ikke tale om, skøge.
Chris! Det her er dit livs største fejl.
Når vores drenge kommer hertil, skærer de nosserne af dig.
Og så brænder de hele byen ned!
Så burde jeg vel være skræmt fra vid og sans nu.
Det ville du være, hvis du havde en hjerne.
Ser du...
Der er et problem, Daisy.
For at jeg kan blive skræmt af dine trusler,-
-så skal jeg tro på de 15 bandemedlemmer,-
-som venter i Red Rock! Og hold da helt op.
Det gør jeg slet ikke.
Det, jeg tror på, er,-
-at Joe Gage eller Grouch Douglass,-
-eller hvad fanden han nu hed,-
-kom gift i kaffen.
Og du så på, mens han gjorde det.
Og du så mig tage en kop,-
-og du sagde ikke en skid.
Og jeg tror,-
-at du er, hvad du altid har været.
En løgnagtig kælling,-
-som vil gøre hvad som helst for at slippe for galgen i Red Rock.
Inklusive at hive 15 ekstra bandemedlemmer ud af røven,-
-når behovet opstår.
Og...
...jeg tror, at hvad angår, hvad der er tilbage-
-af Jody Domingre-banden, så kigger jeg på dem.
Lige her, lige nu,-
-liggende døde på gulvet.
-Det har du fandeme ret i. -Så vil du dø på det her bjerg.
Min bror er anfører for en hel hær.
Det er løgn!
Min far var hærfører.
Han anførte en overløber-hær, som kæmpede for en tabt sag.
Min far holdt sammen på 400 mand efter krigen-
-kun ved hjælp af deres respekt for ham.
Din bror var bare en lovløs, der ledte en bande dræbere.
Jeg har det ikke så godt.
Pis.
Er du stadig i live?
Pis!
Mannix!
-Pis! -Knægt!
Op med dig!
Chris Mannix! Hvis din røv ikke er sømmet til gulvet, så vågn op!
Vågn så op, hvide knægt!
Jeg er ikke død endnu, dit sorte svin.
Chris Mannix, jeg har vist taget fejl af dig.
Nu er vi nået til den del af historien,-
-hvor jeg blæser knoppen af dig.
-Nej, du må ikke skyde hende. -Hvorfor helvede ikke det?
John Ruth.
John Ruth var et kæmpe, kæmpe svin.
Men det sidste,-
-svinet gjorde, før han døde, var at redde dit liv.
Vi skal dø nu.
Det er vi ikke herrer over.
Men der er én ting, vi er herrer over.
Og det er, hvordan vi dræber den kælling.
At blive skudt er for god en skæbne for hende.
John Ruth kunne have skudt hende når som helst.
Men John Ruth var Galgemanden,-
-og når Galgemanden fanger en, så dør man ikke af skudsår.
Når Galgemanden fanger en, så ender man i galgen.
"Man behøver kun hænge de lede svin.
Men lede svin, de skal hænges."
Som min første og sidste handling-
-som sherif i Red Rock-
-dømmer jeg dig, Domergue,-
-til at blive hængt, indtil du dør.
Hæng i, Daisy! Jeg vil se på.
Se, det var en fin dans.
Det var vel nok kønt.
Må jeg se Lincoln-brevet?
"Kære Marquis.
Jeg håber, dette brev finder dig-
-ved godt helbred og i god stand.
Jeg har det fint,-
-omend jeg dog ville ønske, dagen havde flere timer.
Der er bare så meget at gøre.
Alting forandrer sig langsomt, men sikkert,-
-og det er mænd som dig, der vil gøre en forskel.
Din succes i hæren-
-tjener ikke kun til din,-
-men til hele din races, ære.
Jeg bliver meget stolt, hver gang jeg hører nyt om dig.
Vi har stadig langt igen,-
-men hånd i hånd-
-vil vi med sikkerhed nå frem.
Jeg vil bare gerne have, du skal vide,-
-at du er i mine tanker.
Forhåbentlig vil vore veje krydses i fremtiden.
Indtil da-
-vil jeg vedblive med at være din ven.
Min kære Mary Todd kalder,-
-så det er tid til at gå i seng.
Med al min respekt,-
-Abraham Lincoln."
"Min kære Mary Todd".
Det lyder fint.
Ja.
Tak.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2015