הובא וסונכרן ע"י יוני
.אין זה סיפור של מעשי ראווה"
,זה חלק בחייהם של שניים"
,שהלכו יחד כברת דרך"
"בשאיפות זהות וחלומות משותפים"
ארנסטו גווארה דה לה סרנה
,שלום לכם, חבריי הטובים"
"... חבורה יקרה משכבר הימים"
התכנית
.לעבור 8,000 ק"מ ב-4 חודשים
.השיטה: אילתור
"... צריך למנוע דברים בחיים"
המטרה
לחקור את דרום היבשת האמריקנית .אותה אנחנו מכירים רק דרך ספרים
"דרום אמריקה באופנוע"
.ערב טוב, גראנדו
,"ציוד: "עוצמה
אופנוע נורטון 500 סמ"ק .משנת 1939, שבור ודולף
.הנהג: אלברטו גרנאדו
,ידיד שמנמן בן 29, ביוכימאי
.נווד מוצהר ומקצועי
חלומו של הנהג
.לסיים את המסע ביום הולדתו
,נווט: אני
,ארנסטו גווארה דה לה סרנה
.‏"הפוסר", בן 23
.ארנסטו נוסע? -לא, ארנסטו נשאר
.ארנסטו, תיקח אותי? ניסע יחד
,אבא, צר לי
אבל לא חשוב כמה פעמים תגיד
באמת, חסרות לך רק 3 בחינות .כדי לסיים לימודי רפואה
.זה יכול לחכות
.סטודנט לרפואה, מתמחה בצרעת
!סרנה הזועם רץ בכל הכוח
שחקן ראגבי חובב
!תבעט
!פוסר! טוב מאוד, פוסר
.ומדי פעם, סובל מקצרת
.תאריך יציאה: 4 בינואר
המסלול: מבואנוס איירס לפטגוניה .ומשם לצ'ילה
,'אחר כך צפונה, עד גובה 6000 מ
.לאורך האנדים, עד מאצ'ו פיצ'ו
משם, למושבת המצורעים סן פאבלו .שבאמזונס הפרואני
יעד סופי
.חצי האי גואחירה שבוונצואלה
.בקצה הצפוני של היבשת
,נעמוד בגואחירה
.בקצה היבשת המרהיבה הזאת
,יין, שתי יפהפיות טרופיות
עם קצת מזל, שתי אחיות
?הבירה טובה, נכון
פוסר... ב-4 בינואר כבר תסיים .את כל הבחינות, נכון? -כן
,אם תרצה, אפשר לעשות עיקוף
.לעבור במיראמר
.תוכל לבקר את החברה שלך
.החברה שלי. -יומיים
,תסתכל... פוסר
.תסתכל על האיש הזה
?מה? -אתה רוצה לסיים כמוהו
.אתה לא רוצה לסיים את חייך כך
אתה רק רוצה לזיין .בכל מדינה בדרום אמריקה
.וגם בכל כפר, אם יהיה לנו מזל
?זה מרכיב נוסף, נכון
המשותף בינינו
,חוסר שקט, רוח חולמנית
.אהבה בלתי נלאית לנסיעות
בואנוס איירס, ארגנטינה" "‏4 בינואר 1952, נקודת ההתחלה
!קדימה, אנרסטו, אין לנו זמן
?זה לא יותר מדי, גרנאדו
.די בזה. נורטון 500. זה אופנוע .הבן שלך נוסע בכלי טוב
.הוא שמור היטב, אל תדאג
.זהו, זהו
?לקחתם מצנח
.מחכים לך רגעים קשים, בן
אבל האמת היא שתמיד חלמתי ,לעשות משהו כזה
,ואני מודה שלו הייתי צעיר יותר
.הייתי נוסע אתך על האופנוע
.אני אעשה את זה בשביל שנינו
אני מתכנן את הנסיעה הזאת .כבר 10 שנים. -מאז שהיית קטן
בינתיים
,לא ממש קטן .אבל מאז שהייתי נער
.אני סומך עליך
?מתי תהיה מהפכה, דוד
.כאן? בעוד מאה שנה
.צריך ללמוד מהרוסים
?מה, יקירי? אתם כבר נוסעים
.כן, אני נוסע
רק תדאג לקחת את התרופות שלך .ותכתוב לי
.המכתבים היפים שקראת מימייך
.ביי, יקירי. -עוד תראי. ביי
.ביי
.ביי, אחותי, תשמרי על עצמך
.ביי
.חואן מרטין! -ביי
.תכתוב לי. כן? -כן
?תשלח לי גלויות
.די עם הרגשנות, אני תכף בוכה
.בבקשה. -תשמרו על עצמכם
,לדון קישוט היה את רוסיננטה
,לסן מרטין הייתה פרדה ."ולנו יש את "עוצמה
.כן, שמשתין שמן. -נכון
,אני מנסה לומר שברגע זה
פוסר הצעיר ועבדכם הנאמן יוצאים למסע למרחבי הרוח האנושית
,שם נכיר ארצות חדשות
,נשמע המנונים חדשים נאכל פירות לא מוכרים
.גרנאדו, אתה אחראי ,אם יקרה משהו לארנסטו
.אני אחפש אותך, ואמצא אותך
.שים את המטפחת, יקירי
אל תדאגי, גברת, הוא יחזור .ויהיה רופא, כפי שכולם רוצים
.כדאי מאוד. -הגיע הזמן לצאת
!קדימה
.תירוץ טוב ללכת ברגל
!קדימה, בכוח
!להתראות
!ביי
!זהירות! -הוא מטורף
!בהמה
!זהירות עם האופנוע
,אימא יקרה"
.בואנוס איירס נותרה מאחור"
.גם החיים הקשים"
האוניברסיטה, המבחנים" .וההרצאות המרדימות
.לפנינו נפרשת כל דרום אמריקה"
.'מעתה, נסמוך רק על 'עוצמה"
,הלוואי שיכולת לראות אותנו" .אנחנו נראים כהרפתקנים
".אנחנו מעוררים הערצה וקנאה"
!קדימה, מיאל! אווירודינמיקה
!קדימה, יקירי
!אל תתייאש, אופנוע
!מה קרה, מיאל? -לעזאזל
אני שמח להותיר מאחוריי" 'מה שמכונה 'הציביליזציה
".ולהתקרב מעט לאדמה"
?אתה לא יודע מה זה
זה נופל
!התיקים נופלים
!לעזאזל
?פוסר! פוסר, אתה בסדר
?כן, ואתה
?מה אתה עושה, כלבלב
כלבלב
?אתה בסדר? אתה בסדר
?מה זה? -מה זה נראה לך
!כלב מזוין! -אתה לא יודע לנהוג
לעזאזל! מה עושה הכלב המזוין ,על האופנוע? -הוא לצ'יצ'ינה
."קוראים לו "קאם-באק
.קדימה, תרים את האופנוע
,מיראמר, ארגנטינה" "‏13 בינואר 1952, הק"מ ה-601
?לאן הגענו, לשווייץ
.שלום. -שלום
.צ'יצ'ינה? -היא בחוף עם המשפחה
?האופנוע הזה מקרטע, מה
.אסטבן, ספר לנו על הנסיעה שלך
.זה היה מדהים, מר הורסיו
,'למדתי סמינר בקיימברידג
,וביליתי כמה שבועות בלונדון
.שהיא עיר מרתקת
.איזו זכות. -כן, זו זכות
.אסטבן יסיים בקרוב דוקטורט
.נכון
.רפואה? -לא, משפטים
משפטים
.סליחה
1, 2, 3, 4...
.תורך לרקוד. בוא
.מעולם לא ראיתי חזיר רוקד .לא ראיתי דבר כזה
!קדימה
.תפסיק להציק
בזאת... אחת
.אחורה, הצידה
.מה מצחיק אותך? -אתה
?היום? הלילה
אבא ביקש מדודה רוסנה .שלא תסיר ממני את עיניה
ואימא הבטיחה לבתולה לעלות לרגל למקדש שלה
.אם הסיפור בינינו יסתיים
הורייך לא מבינים שככל שיקברו את האוצר, כך שודד הים
?נחוש יותר בדעתו לגנוב אותו
.תאמין לי, האוצר מוכן להיגנב
.מה קרה? תרקוד
.תסתכלי עליהם
!תסתכל עליה
.תראי לי את המקלחת
.לילה טוב. -לילה טוב, בנות
.לילה טוב
.לילה טוב. -לילה טוב
?נו, דודה רוסנה
?באיזה חדר אני ישן
.לך מכאן, קאם-באק. לך
?מה? מה קרה כאן
.בואי הנה... -אל תדגדג אותי
?כמה ימים אמרת שנהיה כאן
.אתה יודע כמה. -יומיים
?כמה ימים היינו כאן
?אם תהיה רופא, תנתח בחוט ברזל
!שישה ימים, פוסר
!יהרגו אותנו
לו נשארת, יכולנו לעשות .הרבה דברים. אבל רק אם תישאר
?לא נשמע טוב. -מה רצית שאגיד
?שאחכה לך
.אמרתי לך שאחזור
.הבאת לך כלב, כהוכחה
?הוא לא מצא חן בעינייך
?מה אתה רוצה, ארנסטו
?מה אתה רוצה לשמוע
?שאחכה לך לעד ?שאחכה חודשים שתחזור
?מה קורה לך? -מה את רוצה
?מה את רוצה
,הייתי רוצה שתישאר כך תמיד .שותק
,אני רוצה להסתכל עליך .כי לא אראה אותך הרבה זמן
,אחכה לך .אבל אל תתעכב יותר מדי
?כמה זה יותר מדי
!אתה נכנס לתחום מסוכן, אדוני
.לא אגע בך עוד
?כיסחתי אותך? פצעתי אותך
זה תרגיל, תרגיל מלוכלך
.טוב, זוג יונים, צריך לזוז
פוסר
.שמרי על עצמך, פריירה
.תודה על הכול
שמעתי רגליים יחפות" .משכשכות בסירה
.הרגשתי את פני הרעבים האפלות"
.לבי נע ונד בינה ובין הכביש"
לא יודע באילו כוחות השתחררתי" .מעיניה, וברחתי מזרועותיה
,היא נותרה עטופה בדמעות וכאב"
".מאחורי הגשם והזגוגית"
.זה של לורקה? -לא
.נרודה? -לא
.מי זה היה? -לא זוכר
!שלום! -שלום
רגע, רגע
הנזלת תכף
?תגיד, לא קרה כלום עם צ'יצ'ינה
גם אחרי שנתת לה במתנה ?את כלב הרועים הגזעי הזה? כלום
?לפחות ראית את הציצי שלה
?לפחות אחד
?ראית לה את הציצים, ארנסטו
.הגיע הזמן
.אזמל. אזמל
.דולרים? -15
.צ'יצ'ינה? -כן
.הבחורה הזאת מתאימה לך .תמיד אמרתי, זו הבחורה לארנסטו
.עכשיו נוכל לאכול כמו שצריך
.לא. -ארוחה דשנה, מלאה בחלבונים .הכסף נועד לשימוש בארה"ב-
.היא ביקשה שאקנה לה בגד ים
?הסכמתי. -מה
.דמיין שהכסף הזה לא קיים .הוא מחוץ לתקציב
,אידיוט, הוא מעמיד אותי במבחן .אני עוד אראה לו
?אתה שוב מדבר עם האופנוע
?תגיד, מה עובר לך בראש
!הילדה הזאת מחזיקה אותך בביצים
!לא. -פוסר
.אל תשתולל, שמנמן
.צהריים טובים. -שלום
פיידרה דל אגילה, ארגנטינה" "‏29 בינואר 1952, הק"מ ה-1809
?איך אתה מרגיש את האופנוע
.חוט הברזל עושה פלאים .הוא נוסע מצוין. כמו שצריך
!לעזאזל, בן זונה
?אתה בסדר, פוסר
.זה היה בגלל הסיבוב
טוב
!תראה את האגזוז, לעזאזל
!תעביר לי את המוטות
!הם נגמרו! -אל תציק לי
!אתה בחרת במקום הזה, אידיוט
!לא, אתה רצית את המקום הזה
!תחזיק אותו! -תחזיק אתה, טיפש
!נמאסת עליי! -תחזיק אותו
!קדימה! -תחזיק כאן
לא! חרא! -בן זונה
!הוא נסחף בנהר
!תפוס אותו, תפוס אותו
!לא! הנהר סחף אותו
.טוב, בסדר, קח אותו
?אולי נלך לחווה
?מה, עם הסנובים האלה
?אנשים פשוטים עוזרים, לא
?מה נעשה ?"את קטע "הפנס השבור
".אוקטובר האדום" ?"מה זה "אוקטובר האדום-
.יש לך את התעודות, נכון? -כן
.שלום. -שלום
?מה אתם רוצים
,אולי המראה שלנו מטעה ,אבל אנחנו רופאים
.מבואנוס איירס ומקורדובה
אנחנו מסיירים ברחבי המדינה
.טוב, לו יש משהו אחר
אנחנו מסיירים ברחבי המדינה למטרות מחקר, בתקווה לרפא
כמה מן המחלות המפחידות ביותר .של המאה ה-20
מגפות ,שלא רק מכלות את האנרגיות
אלא גם ממכרות את המדינה
,לו קראת ספרות רפואית היית מבחין בכך כמונו, ו
?טוב, מה אתם רוצים, בטלנים
.אדוני, הרוח העיפה לנו את האוהל
.אנו רעבים, וזקוקים למקום לינה
.במחסן יש רצפה טובה .אתם יכולים לישון עם הפועלים
אבל אנחנו רופאים ש
.הפנים שלך מוצאים חן בעיניי
.שלך לא, שמנמן
.זה בסדר. -כן, תודה
,אימא יקרה"
.אנחנו ממשיכים בדרכנו"
,אם כי, בכנות" ".האופנוע פחות עוצמתי מדי יום
סן מרטין דה לוס אנדס" "‏31 בינואר 1952, הק"מ ה-2051
.חסר לנו כסף ואוכל"
אבל לעתים אנו מוצאים דרך" ,לישון ולאכול חינם
,הודות לנשק הסודי שלנו"
".הקשקושים של אלברטו"
המחלות הקשות ביותר .במאה ה-20
,מחלות שמכלות את האנרגיות ומסכנות את המודרניזציה של
?אם כן, אתם רופאים
,לא בדיוק. אלברטו ביוכימאי .ואני סטודנט לרפואה
.הוא כמעט קיבל תואר .אפשר לומר שאנחנו רופאים
הייתי רוצה שתבדקו .את הנפיחות שיש לי כאן בצוואר
.מר... -פון פוטקמר
?זה כואב
!זה גידול. -גידול
.נראה לך? -כן
.תרשה לי
.אני לא בטוח, פוסר. -אני כן
.זה נראה כהצטברות שומנית .אולי זו ציסטה. -לא, זה גידול
.גידול בצוואר, ממקור טפילי
שיאצי, האדונים האלה אומרים !שיש לי גידול. -גידול
.לא... מה שלומך, גברת? שלום
.אני לא חושב שזה גידול .זו ציסטה שומנית
,אם תתני לנו אוכל, ומקום לינה .אולי נוכל לטפל בו
.לא, אנחנו לא יכולים לטפל בו
.עליך לנסוע לבואנוס איירס
,אוכל להמליץ לך על מומחה .אל תדאג... -ננסה לעזור לו
?במה נעזור לו? בעשבים? בתפילות
.הבנתי. אתם לא יכולים לעזור לי
.אנחנו כן יכולים אם תיתן לנו אוכל, ומקום לינה
בקרבת מקום יש אגם .עם הרבה דגים וצריף
.אדוני, זו אבחנה מוקדמת מדי .אין לנו עוד על מה לדבר, ד"ר-
.בואי, שיאצי
בפעם הבאה תוכל לנסות .ולעזור קצת, לא? לעזור לנו
.ודאי שאני יכול לעזור לך .אבל לא במחיר בריאותו של אדם
.בוא נניח שצדקת, ולזקן יש גידול
!איך אתה אומר לו את זה כך
.זו האמת. -איזו אמת? -זו האמת .שיקבל אותה, או שילך לעזאזל
.גרמת לו לחרבן בתחתונים .אתה לא יכול להתייחס כך למטופל
.לאיש יש בעיה חמורה .עדיף שיטפלו בו בהקדם האפשרי
.זה הטיפול המתאים ?לא למדת זאת בביה"ס לביוכימיה
.אל תדבר אתי על רפואה מתאימה .תקבל את התואר, ואז נדבר
.אתה יודע הכול? -בוא נמצא אוכל
!ברווז, ברווז... תן את האקדח
!פגעתי בו! -יפה מאוד
.איך עשית את זה? -אני לא מאמין
טוב, אין בררה אלא להיכנס לאגם .כדי להביא את ארוחת הערב שלנו
.תיכנס למים, תביא את האוכל
.השתגעת? אני לא נכנס לשם ?אתה יודע כמה האגם קר
,אני יודע שאתה אלרגי לקור למים, לחום וכל זה
?אבל אתה יודע מה
אני מבוגר יותר, חכם יותר .ואני זה שפגע בו
.זה היה מזל. יש לי קצרת
.טוב, בסדר. אתה צודק
.אם אתה לא יכול, עזוב, אני אלך
.לא אמרתי שאני לא יכול .לא יכול, או לא רוצה-
.לא אמרתי שאני לא יכול
.אז אתה לא רוצה, זה אותו הדבר
,או תן לי את הכסף של צ'יצ'ינה
.ונאכל כמו שצריך. קדימה
,אם אתפוס את הברווז המזוין .אוכל אותו לבד
.למים, ברווז
!הביצים שלי קופאות
.ממילא אתה לא משתמש בהם
!יפה, פוסר! יפה
.תביא את הברווז עם תפוחי אדמה
?קר, פוסר
.קר? כאן לא
?ברווז
?אתה לא מרגיש טוב
.לא, אני מרגיש מצוין
‏"תחנת הרכבת בברילוצ'ה, 3 ימים "מאוחר יותר, הקילומטר ה-2270
.תירגע
פוסר
.פוסר, תקשיב
,תן לי את 15 הדולר של צ'יצ'ינה .ואקח אותך לבית חולים
.תגיד את זה שוב, ואקיא עליך
אימא יקרה, מה מאבדים" ?כשחוצים את הגבול
כל רגע נראה חצוי לשניים"
,עצב על מה שנותר מאחור"
".והתלהבות בכניסה לארץ חדשה"
,אגם פרייאס, ארגנטינה" "‏15 בפברואר 1952
"‏"הקילומטר ה-2306
.תסתכל! צ'ילה
!צ'ילה! תחי צ'ילה
זו הפעם הראשונה שאתה יוצא .מגבולות המדינה? -כמובן
.אתה כמעט גבר
,כשנהיה זקנים ועייפים ממסעות
אנחנו צריכים לחזור .ולהקים מרפאה על האגם הזה
.רעיון לא רע
.נטפל בכולם. אם מישהו יבוא
.אני בעסק, אחי
.המצב משתפר, פוסר, נכון? -כן
.השלג מצטבר? -לא, זה רק כפור
.תעזור לי, תעזור לי
1, 2, 3...
.זהו
שהשרשרת לא תקפא, אחרת
.קדימה
עוד, עוד
?לעזאזל... קר, נכון
?ממש קיץ, נכון
,אם זה לא מוצא חן בעיניך .לך לעזאזל, ארנסטו
,אולי ננטוש את החרא הזה ?שכל כך מקשה עלינו? -באמת
?ונלך ברגל לאורך היבשת, גאון
,כן. נראה יותר דברים ,נכיר יותר אנשים
.תרד במשקל
,עם כמה דולרים של צ'יצ'ינה .אפשר היה לפתור את זה מיד
.תפסיק עם זה. תשכח מהכסף הזה
אם אתה מתעצבן, לך אתה ברגל ,לוונצואלה, ותעזוב אותי במנוחה
.אתה והכסף של הבחורה
.אגיע במחצית הזמן ממך .ותפסיק להתערב במה שלא נוגע לך
!לעזאזל
."ארנסטיטו, תביא לי בגד ים"
!לא תראה אותה לובשת אותו !וגם לא תוריד אותו ממנה, מאונן
!פוסר
?אתה יודע מה הבעיה, פוסר
.ההגינות המעצבנת שלך
,תוכל להגיד מדי פעם איזה שקר ?כדי לעזור לנו, נכון
"עיתון אאוסטרל"
.חכה לי רגע
?מה אתה עושה
.בוא, בוא
?תודה. -מה זה
?זה מאטה (משקה חם). -מאטה
.כן. -תודה רבה. -בלי סוכר
?סליחה, איך קוראים לך .טרסה. -טרסה, ארנסטו-
.נעים מאוד. -נעים מאוד
.תפוס אותו כך
?זה ישמש למזכרת. -למזכרת, מה
.אקח אותו אתי חזרה לארגנטינה
.אתה נוסע? -כן, אני נוסע .אנחנו עם האופנוע המקרטע הזה
.זה ששם? -כן
.מה אלה? -זו צדפת ענק
?ומה זה? -צדפות. -צדפה רגילה
.צדפות הן אותו הדבר בכל מקום
.זה לפעם הבאה. -כן
!קנו עיתון "אאוסטרל", רק 3 פזו !עיתון ב-3 פזו! קנו עיתון
!גלו מה קורה בעולם, רק 3 פזו
!"עיתון "אאוסטרל !"קנו עיתון, עיתון "אאוסטרל
אתמול אחה"צ טמוקו זכתה לביקור משני חוקרי הצרעת הידועים ביותר
.בדרום אמריקה
?"ד"ר א' גרנאדוס... -"גרנאדוס
.כן, זה מה שכתוב
,ד"ר אלברטו גרנאדוס מקורדובה
וד"ר ארנסטו גווארה דה לה סרנה מבואנוס איירס יצאו למסע אפי
.מארץ מולדתם ועד לצפון ונצואלה
,המדענים ההרפתקנים ,מומחים בתחומם
.טיפלו ב-3000 חולים בכל היבשת !בחיי
הם מקווים להשלים את מסעם ,בזמן שיא של 5 חודשים
ובסיומו לחגוג את יום הולדתו ה-30 .של ד"ר גרנאדוס הנערי
?"כתבו "נערי
.כן, גם הם שיקרו קצת
?אתה חושב שזה יעבוד
.שלום
.צהריים טובים
.לידידי ולי יש בעיות עם האופנוע
,ההיגוי הרוס ,המעצורים כמעט ואינם קיימים
.ותיבת ההילוכים, כרגיל
.והתחת שלי מכוסח, אחי
,אני יכול לתקן את ההיגוי ,המעצורים ותיבת ההילוכים
אבל לא אוכל לעשות דבר .למען התחת שלך
.אבל אין לנו אגורה
?מה ?אין לכם אגורה
.כשנגיע לוולפראיסו, נקבל כסף .נשלח לך את התשלום משם
,אני לא רוצה להישמע חצוף ,אבל אם אין לכם כסף
.אין לכם מה לעשות כאן
,סליחה שאני מפריע, אדוני ,אבל אם תעזור לנו עכשיו
.תתרום ליחסים בין הארצות שלנו
,אני לא בטוח שאני מבין אותך אבל אתה רוצה
.אני חושב שהסברנו את עצמנו
אבל איננו מצפים שכולם יכירו .את המי ומי בתחום הרפואה
,בבקשה, ד"ר. -כן, בשמחה במקרה... פורסמה היום כתבה
ממש במקרה
.ב"אאוסטרל", בעיתון
.תרשו לי. -בהכנעה
.תסתכלי, פיידאד
!טוליו
.התמונה לא מוצלחת
.כן, לא יצאנו כל כך טוב
.תסתכלו, זה הם
רבותיי, יהיה זה כבוד בשבילי .לתקן לכם את האופנוע
תודה רבה. -ברגע שאסיים .את משחק הקלפים עם אשתי
.כמובן, אין בעיה
?יש סדרי עדיפויות, נכון
,הערב יש מסיבת ריקודים בעירייה .ובעזרת השם, יבואו כל בנות הכפר
!כמה חבל
.תודה רבה
.אביא לך את האופנוע עוד מעט
.תשאיר אותו כאן, נתקן לך אותו
אהובי, אקנה לך"
"... מטוס כדי לטוס"
?תרשי לי
,לירח הדבש שלנו, אהובי"
,אקנה לך רכבת"
כדי לנסוע לירח הדבש שלנו"
,הקשב לשירי"
!נשיר בצ'יפי-צ'יפי, כדי לרקוד"
,קדימה! צ'יפי-צ'יפי, צ'יפי-צ'יפי"
,תלמד לרקוד בקצב הצ'יפי-צ'יפי"
,פי-צ'יפי, פי-צ'יפי"
"תלמד לרקוד בקצב הצ'יפי-צ'יפי"
.בדיוק חשבתי עלייך
?באמת? למה
.הותרת בי רושם עז
.תודה
אתה רוצה לרקוד? -לא
.אני לא יודע לרקוד
.בעלי נרדם, הוא שיכור
.נותרתי ללא בן זוג לריקוד
טוב... אם תלמדי אותי
?בסדר
.אתה באמת לא יודע לרקוד
.סוף סוף נזכרת שאתה גבר
?שכחת
.לא, רק שמזמן לא רקדתי
.אבל עכשיו אני נזכר, אני נזכר
.אני לא יכולה לרקוד עוד
?את רוצה להמשיך לרקוד
?לא היית מעדיף לצאת החוצה
.אשמח מאוד. -באמת? -כן
.טוב, בוא. -כן, בואי
.מה קרה? -לא, עדיף שלא
?מה
.בואי. -עזוב אותי
!הארגנטיני יוצא עם אשתך
!עזוב אותי
!סליחה, סליחה
!עזוב אותי, בן זונה
!פוסר
!אני אתפוס אותך, בן זונה
!תתפסו את המתרוממים האלה
!תתפסו אותם
!בן זונה! -השרשרת
!תניע, תניע
.אתה לא עייף? -לא
.אתה רוצה שנתחלף? -לא
?אתה בטוח
!פרות! -פרות
!תעצור! -אין מעצורים
!מה? -אין לנו מעצורים
!מכונאי בן זונה
.אתה בסדר? -נהדר ?מה אתה רוצה שאגיד, פוסר
!המכונאי האידיוט הזה
.הוא אבא שלך? -כן
.הפרה הזאת מתעוורת
.ממילא היא רק רואה חרא
,לוס אנחלס, צ'ילה" "‏26 בפברואר 1952
"‏"הקילומטר ה-2940
.אנחנו בעיכוב של 25 ימים
רגע, רגע, רגע
.שלום
אומרים שהבנות הצ'ילאניות .הן הנועזות ביותר ביבשת
.לשמועות אין ערך מדעי, גרנאדו
.יש לערוך בדיקת שטח
.הוא לא מוצא חן בעינייך? -לא
?אף אחד מהם
.הנה הם
.שלום, בנות. שלום. -שלום
,סליחה שאנחנו מפריעים .הבר מלא מאוד
.אנחנו יכולים לשבת אתכן? -כן
אם זו לא בעיה
.תודה. -שלום
.ארנסטו. -הוא אלברטו
.עלמתי? -חסמין. -חסמין
.דניאלה. -נעים מאוד. -נעים מאוד
?אתם ארגנטינים? -איך ידעת
,בגלל המבטא ,"כי אתם כל הזמן אומרים "צ'ה
.לא יודעת
."שמת לב, "צ'ה"? -בכלל לא, "צ'ה
?את יודעת איזה יום היום
.‏26 בפברואר
?‏26 בפברואר ,בטח ניראה כשקרנים
אבל היום זה שנה. -שנה
?שנה למה .שנה מאז שיצאנו למסע-
,איזה יופי. -לעזאזל, כבר שנה .ואין לנו כסף לחגוג, לא נעים
?אולי נזמין אתכם לבקבוק יין
יין? -כן. -יין
!לוצ'ו
תביא בקבוק יין .לאורחינו הארגנטינים האמיצים
,אבל... בנות, אל תיעלבו .אבל אני לא יכול לשתות יין
.למה שלא תשתו קצת? -בדיוק
כי יש מסורת ארגנטינית עתיקה
.לא, עזוב... -מגיע להן הסבר
.צריך. -כן, צריך
.תודה, לוצ'ו
,יש מסורת ארגנטינית עתיקה .שאוסרת לשתות על קיבה ריקה
,אז כיוון שאין לנו כסף ,אנחנו לא יכולים לקנות אוכל
.ולכן ניאלץ לסרב להצעתך הנדיבה
.זה הכול. -טוב, אל תדאגו
?חכו רגע. לוצ'ו. -לוצ'ו
?לוצ'ו, תוכל להביא לנו אמפנדס ?אתם אוהבים אמפנדס צ'יליאניות-
.מעולם לא טעמתי אותן
.‏4? 8? -הם נראים רעבים. 12
.תמיד אהבתי את המספר הזה
.בא לי להישאר
.אבל אין לנו איפה לישון
.נישן בכיכר, זה לא משנה
.אבא שלי מת על ארגנטינים. -לא .כן, הוא יוכל לעזור לכם-
,הוא מפקד הכבאים .הוא מכיר המון אנשים
.מה, אתן אחיות? -כמובן
?תסתכל. -לא שמתם לב
,המכונאי יבוא רק מחר .אך תוכל להשאיר כאן את האופנוע
.תודה רבה. -תודה רבה, אדוני
.חבר'ה! קניאקו! בואו
אכיר לכם שני מתנדבים ארגנטינים .שישנו כאן אתכם
,"תכירו את ד"ר "צ'ה רזה ."וד"ר "צ'ה שמן
.נעים מאוד. -נעים להכיר
.בואו נראה לכם את הכפר
.כן, אבל... -אל תדאג
?סליחה... -כן
.שלום. -שלום
,אני לא רוצה להפריע ?אבל אתם באמת רופאים
.לא. -כן. -לא. אני ביוכימאי
?תוכל לבדוק גברת חולה ?כן, ברגע שתרצה. -אפשר עכשיו-
,כי היא חולה מאוד .היא מזמן לא ראתה רופא
.טוב, אקח את הדברים שלי ונלך
.היה נאמן לשבועת היפוקרטס, פוסר
?ארנסטו. -מונצ'ו. -פונצ'ו
.ברשותך
.תסתכלי בעיניי
.אגע בצוואר שלך
?היא אכלה משהו .לא יודע-
.גב' רוסה, אתן לך כדורים
,קחי אחד בכל ארוחה .ואחד לפני השינה
.זה יעזור לך להרגיש טוב יותר
,אימא יקרה" ,ידעתי שלא אוכל לעזור למסכנה
,שעד לפני חודש הגישה לשולחנות"
.והתאמצה כמוני לחיות בכבוד"
הייתה בעיניה הגוססות" בקשת מחילה צנועה
,ותחינה נואשת לנחמה" ,שאבדה בריק הגדול
כפי שגופה יאבד בקרוב" ".במסתרי היקום
"... אהובתי, אקנה לך"
פוסר, עוד לא שאלת איך היה .מבחן השדה עם האחיות
אני נחרד לחשוב שאתה תהיה .השגריר המיני החדש של ארגנטינה
אתם הטיפשים שנוסעים ?על הגרוטאה הזאת
.קוראים לו "עוצמה", חבר
קראו לו, עכשיו אפשר לקרוא לו "המנוח", "הנפטר", "המשותק"
.באמת? למה? -למה? אני המכונאי
,אם תמכרו אותו לפי קילו .אולי תצליחו להרוויח משהו
.אבל הוא מת, כאן, בצ'ילה. באמת
.אתגעגע אליך
?אני אסחב היום. נלך
?מה עושים? ממשיכים
כן, ממשיכים. יום הולדת 30 ?יש רק פעם אחת בחיים, נכון
.אתה כזה מעצבן, ארנסטו
!אם נחליף את הדולרים... -לא
.אל תחשוב על זה אפילו
!הוא עצר, רוץ, רוץ
.תראו, הגענו לוולפראיסו
,אני אוהב את וולפראיסו"
כל מה שכלול" ,בך ומה שאת מקרינה
,כלת האוקיינוס"
".עד מעבר לשמש עצמה"
!פדריקו גרסייה לורקה. -לא
!נרודה
,ולפראיסו, צ'ילה" "‏7 במרץ 1952
"‏"הקילומטר ה-3573
.בסדר. תודה
?מצ'יצ'ינה? -מצ'יצ'ינה. והכסף
?שאני אפתח את זה .כן, תפתח. -טוב-
.אשאיר אותך לבד
.אני אוהב אותך, סליה דה לה סרנה
?מה קרה
?פוסר
.אתה מוכן? -אני? -כן
.כמובן. -בוא. -מיד
,מדבר אטקמה, צ'ילה" "‏11 במרץ 1952
"‏"הקילומטר ה-4960
?אתה יודע מה
!אהבתי יותר את התכנית שלי
!אל תתנשא, לפחות תענה
?מה אתה רוצה? לחזור
.לך, תחזור
.אני אגיע למכרה, ואספר לך עליו
?אתה רומז שאני לא אגיע למכרה
,אם אתה יכול, ד"ר קצרת !גם אני יכול! -שתוק ותלך
!מטומטם
?עכשיו אתה רוצה לנצח אותי
!תעצרו! לעזאזל
.צהריים טובים. -צהריים טובים
.ארנסטו, נעים להכיר
.כן, הנה
.אנחנו מכאן
,לא היה לנו הרבה .רק אדמות יבשות וקשות לעיבוד
.הן היו שייכות לסבו
.הן היו שלנו .עד שהגיע בעל אחוזה וסילק אותנו
.ולזה קוראים קידמה
נאלצנו להשאיר את הבן עם המשפחה
.ולצאת לדרך, כדי למצוא עבודה
,וגם לחמוק מהמשטרה של וידלה .שרוצה לאסור אותנו
?למה
.כי אנחנו קומוניסטים
.עכשיו אנחנו בדרך למכרה .אם יהיה לנו מזל, אמצא שם עבודה
,נראה שהוא מסוכן כל כך
שלא אכפת להם .מאיזו מפלגה אתה
?אתם מחפשים עבודה
.לא, אנחנו לא מחפשים עבודה
?לא
?אז למה אתם בדרכים
.אנחנו מטיילים
.תבורכו
.יבורך המסע שלכם
.קחו. -תודה
.הנה. -תודה
.מאטה? -תודה
.בעיניהם היה מבט אפל וטרגי"
הם סיפרו לנו על חברים שנעלמו" ,בנסיבות מסתוריות
.ונראה שהגיעו לקרקעית הים"
,זה היה אחד הלילות הקרים בחיי"
אך הפגישה אתם גרמה לי להרגיש" ,קרוב יותר למין האנושי
".שהיה זר בעיניי"
.אתה
.גם אתה
.גם אתה. זה שלידך
.אתה. אתה. אתה
.אתה. אתה לא. זה שלידך
.מהר, מהר. תזדרזו, רבותיי
.מכרה צ'וקויגמטה, צ'ילה" "‏15 במרץ, 1952
"‏"הקילומטר ה- 5122
.גם אתה. זה שלמעלה .קדימה, גם אתה
.גם אתה. מהר .קדימה, לכו. אתה
.גם זה שמאחור. גם אתה. בוא
.זה שלמעלה, גם אתה
.מהר, מהר. אתה
.הזדרזו, תעלו למשאית
.השאר, לכו הביתה. תסתלקו
.מהר, מהר. קדימה
?קדימה, תעלו. מוכנים
.אנחנו מוכנים? -כן, קדימה
?אתם! מה אתם עושים כאן
.כלום, אנחנו מסתכלים ?על מה אתה מסתכל, אידיוט-
!זה לא אתר תיירותי. תסתלקו
?אתה לא רואה שהאנשים צמאים ?אולי תיתן להם מעט מים
קח אותו, לפני שאזמין שומרים .שיאסרו אותך, אידיוט
?באמת? על מה? -על מה
.הסגת גבול .זה שטחה של חברת אנקונדה
.קדימה, לכו
!בן זונה
,כשעזבנו את המכרה" הרגשנו שהמציאות משתנה
?או אולי אנחנו"
,ככל שהעמקנו לתוך הרכס" ,מצאנו עוד ועוד ילידים
.שאין להם קורת גג באדמתם"
,לבסוף נכנסנו לפרו" ,הודות לנהג משאית עיוור למחצה
.פליקס"
.‏"כמעט שכחתי, לאלברטו מלאו 30
.אבל לא בוונצואלה, כפי שתכנן"
,היינו כל כך מרוששים, אימא" ".שלא יכולנו אפילו לחגוג
פוסר
.זה בלתי אפשרי
".לבסוף הגענו ללבה של אמריקה"
,קוסקו, פרו" "‏2 באפריל 1952
"‏"הקילומטר ה-6932
,בעיר, פגשנו את מר נסטור"
,איש חכם מאוד" ".שהפך למדריך הרשמי שלנו
אדוני, אני תוהה איזה קיר כאן .הוא מתקופת האינקה
.זה הקיר האינקה, וההוא ספרדי
,אנחנו אומרים בצחוק .שזה קיר האינקה, וזה קיר האפסים
.אלה היו הספרדים
,בתקופת האינקה .קוסקו הייתה בירתם
,אבל כשהספרדים הגיעו .הם הרסו הכול
.הם קבעו את הבירה בלימה
.לימה? -כמובן
.זה שייך לישועים
.וזה מופעל על ידם? -כן .הוא מופעל על ידם
,היא אומרת שמעולם לא למדה
,כי תמיד הייתה עם העדרים
,ולכן היא לא יודעת לדבר בספרדית .רק בקצ'ואה
,כשגדלתי, בעבר .לדעתי, היה לנו מספיק
.עכשיו יש מעט כסף, ואין עבודה
.כל זה משפיע על כולם
,מאז ילדותי, עבדתי באומנויות ,לכן אני לא בשפל המדרגה
.וגם לא למעלה... ככה, באמצע
.תודה
.נסטור
.בשתי ידיים, בשתי ידיים
.בשתי ידיים, נסטור. -בשתי ידיים
.תודה
.שלום
.צהריים טובים
,כשעבדתי, הגיע בעל הבית
.והוא זרק אותי מהשטח
.גם כשגידלתי הכול, הוא זרק אותי
?זרק אותך, איך? הוא הביא משטרה
.כן, הוא הביא שוטרים .הוא עשיר. יש לו הרבה כסף
.הוא רוצה שאעזוב את השטח שלו
.שאלך. -גם אחרי שזרעת הכול
,כן, כי גידלתי חיטה, תירס .תפוחי אדמה, שעועית, הכול
.והוא היה מקבל חלק מסוים
,אני לא נשאר מאחור ,אני צריך להמשיך הלאה, לעבוד
.להשיג כסף כדי לחנך את ילדיי
?כמה ילדים יש לך .יש לי חמישה ילדים-
והתארגנת עם חקלאים אחרים .באזור, כדי...? -כן
.כדי לעשות משהו? -כן
,אנחנו מתארגנים, עוזרים זה לזה
,עובדים בחוות שלנו .עוזרים זה לזה. מאוחדים
,מאצ'ו פיצ'ו, פרו" "‏5 באפריל 1952
"‏"הקילומטר ה-7014
.תתנהג יפה, פוסר
.הנה, הנה
.לדורות הבאים
,האינקה ידעו אסטרונומיה"
,רפואה, מתמטיקה" .בין שאר דברים
אבל לכובשים הספרדים" .היה אבק שרפה
איך הייתה נראית אמריקה היום" "?אילו התרחש הכול אחרת
.פוסר, יש לי רעיון
.אתחתן עם צאצאית של האינקה
,נקים מפלגת ילידים
נעודד את העם להצביע, נצית שוב ,את המהפכה של טופאק אמארו
?מהפכת הילידים, פוסר. מה דעתך
?מהפכה ללא יריות
.אתה מטורף, מיאל
איך ייתכן שאני מתגעגע" ?לעולם שלא הכרתי
איך מסבירים שתרבות" ,המסוגלת לבנות את זה
"?תיהרס כדי לבנות את זה"
,לימה, פרו" "‏12 במאי 1952
"‏"הקילומטר ה-8198
.זה לא כאן. -לא? -לא
.זה רחוב אחר. -כן
.מרקדרס 52. בוא נשאל מישהו
?רחוב מרקדרס
,מרקדרס? תמשיך עוד שני רחובות .שם תפנה ימינה, עוד 7 רחובות
.זה חייב להיות מרקדרס
.כן. -כן .כן, וגם זה
.זה רחוב מרקדרס? -כן .וגם זה ששם? -כן-
.טוב, צריך להתחיל לספור
פוסר? -משם זה ממוספר 2, 4
.תסתכל
?אפשר לעזור לכם במשהו
זה של מריאטגי. קראו גם .את סזר וייאחו
,החלק הטוב ביותר בלימה" ,היה לפגוש את ד"ר הוגו פשה
,ראש התכנית לטיפול בצרעת"
שאלברטו יצר אתו קשר" .עוד לפני הנסיעה
,הוא נתן לנו, אוכל, בגדים" ".כסף, וכמה רעיונות טובים
מריאטגי מדבר על פוטנציאל המהפכה של הילידים
.והחקלאים בדרום אמריקה
הוא טוען שבעיית הילידים .היא בעיית האדמה
,שהמהפכה לא תהיה העתק .אלא יצירה מקורית של עמנו
,אנחנו מעטים מכדי להתפלג ,הכול מאחד אותנו
.דבר אינו מפריד בינינו .רוב המטופלים נמצאים כאן-
,פשה שיכן אותנו בבית החולים"
שם מטפלים בחולים" .בשלב הראשון של המחלה
את החולים הקשים שולחים" ".למושבת סן פאבלו, באמזונאס
.תכירי את אלברטו, וארנסטו
.אני חושב שאנחנו מכירים מספיק
.ארשה לעצמי להגיד לכם משהו
,אני מביט בעיניכם .בך, ארנסטו, ובך, אלברטו
.ואני רואה בכם הרבה אידאליזם .אבל גם הרבה ספקות
.לכן אני שמח שתבקרו בסן פאבלו
.נדמה לי ששם תמצאו משהו חשוב .חשוב בשבילכם
.תודה רבה, ד"ר
.אם תרשו לי, אראה לכם משהו
?בסדר? -עוד הפתעה .כמה הפתעות
?מה הוא מביא, אפרוח
.ספר. -ספר
.אתה אוכל יפה, ליטו
זו אהבת חיי
.אחריה, כמובן. -יפה מאוד
."זה הרומן שלי. "כיווני השתיקה
אני מקווה שתכבדו אותי .ותקראו אותו
.כמובן. -כמובן, ד"ר
.זה כבוד גדול בשבילנו
.אשמח לשמוע את דעתכם
.בשמחה. אפשר לפתוח? -כן
?מי רוצה לקרוא ראשון
,שנינו. -כן, כמובן. בכל מקרה .הוא קורא מהר ממני, באמת
.הוא קורא מצוין
.בעוד 5 ימים, תגיעו לסן פאבלו
,תודה רבה על הכול ,על הכנסת האורחים, על הכרטיסים
,על הבגדים. תודה רבה על הכול .זה היה כבוד גדול בשבילנו
.אל תדאגו
.תודה, ד"ר. תודה רבה
.שלום. -רק רגע
.שכחתם משהו
.לא אמרתם דבר על הרומן שלי
?הרומן, פוסר. -קראתם אותו
?כמובן. -ומה
?מה אפשר לומר
,אגיד לך, בלי להגזים
.שאין מי שמספר סיפור כמוך
.זה היה קשה
?ואתה, ארנסטו, מה דעתך
,הוא הוקסם, ד"ר. -אם כן .הייתי מעדיף לשמוע את זה ממנו
?ובכן
,הבט, ד"ר .אני מרגיש שהספר שלך קצת נדוש
יותר מדי מקומות רגילים, ו
זה לא רע, נכון? -לא
,הבעיה היא שהכתיבה גרועה .וקשה לקרוא אותו
זה ניסיון לא רע, אבל עדיף .שתתמקד במה שאתה מצטיין
.צר לי, אתה ביקשת את דעתי
בחיי
.איש לא היה כל כך כן אתי
.אתה היחיד
.היחיד
.טוב, לא אעכב אתכם. לכו
,תודה. -להתראות
.ואני מודה לך מאוד. סליחה
.תשמרו על עצמכם
?לא ראית תיק, שהיה כאן
.לא. -תיק חום, קטן
.לא. אם אראה אותו, אביא לך אותו
?מה קורה לו
!תזעיקי עזרה
!הכרית
!תני לי את הכרית
.תירגע, פוסר
.תירגע, אזריק לך אדרנלין
.זהו, תירגע, זהו
.הכול בסדר
.פוסר. פוסר, תירגע
.זהו
.זה עבר. זהו
,עלמתי
רציתי להודות לך באופן אישי .על עזרתך לחברי ולי. תודה
.זה בסדר. חברך לא הרגיש טוב
.ועוד איך. -נבהלתי מאוד .ואני? תודה רבה, עלמתי-
?אתה יודע, ראיתי איניה. -איניה
,דולפין נהרות .אבל אנחנו קוראים לו איניה
.לא ראית אותו? -לא .שמעתי עליהם, אבל לא ראיתי
.אספר לך סוד. -ספרי לי
איבר המין של האיניה ?דומה לזה של אישה. -באמת
האינדיאנים נעזרים בו כדי
.להתנחם
.אבל יש בעיה קטנה
ברגע שהם גומרים, הם חייבים ,להרוג אותו. כי הם מתכווצים
.ולא נותנים להם לצאת
,עלמתי, מבלי לפגוע בך ?אני יכול לשאול שאלה
?בבקשה. -מה מביא אותך לכאן
.אני עובדת באנייה .אני מפליגה בין פוקלפה ולטיסיה
.אני מפוקלפה. -פוקלפאית
?פוקלפית. אתה מכיר את פוקלפה
,יש בה הרבה נשים יפות .אבל את היפה מביניהן. -תודה
?איך את משלמת את הכרטיס .אני נותנת לקברניט חלק מרווחיי-
?ואיך את מרוויחה את כספך
בוא נגיד ש
.אם נלך לתא שלך, אראה לך
קוראים לי לוס, אם תרצה לדעת .עם מי אתה עושה עסק
לוס, הייתי נותן לך הר של זהב .תמורת לילה אתך
.אבל תסתכלי עליי
.אין לי כסף, מותק
.ידידי, אם כך, תצטרך לסלוח לי .אני צריכה להתפרנס
?את משאירה אותי כך, אהובתי
.אני צריך את 15 הדולר, פוסר
מה? -שמה לוס. היא סיפרה לי ,על דג שהאינדיאנים מזיינים
.היא נישקה אותי, אני בוער, אחי
.השתמשתי בהם
.לא, פוסר, אל תספר לי סיפורים
,חצינו יחד את המדבר .סבלנו יחד רעב, קור, תאונות
הצרכים שלי חשובים יותר .מבגד הים של צ'יצ'ינה
.אין לי את הכסף
.נתתי אותו לזוג הכורים
.תגרום לה להתאהב בך
.לך לעזאזל, פוסר
.הבית מנצח, רבותיי
.מר לוידס עוזב את השולחן
.ערב טוב. -ערב טוב, אדוני
.עלמתי. -תהמרו, רבותיי
.‏8 סול. -10 סול
.סול אחד. -אחד? -כן
.זה משחק לגברים, לא לילדים
לא ידעתי שבפרו מודדים .את גודל הביצים בכסף
.בסדר, בסדר. בואו נשחק
.קלפים, רבותיי
.פותחים בחלוקה. קלף? -אחד
.אדוני? -לא
.לא. איש צעיר? -קלף אחד
.סיימתי
.קלף. -בבקשה
.תודה
.רבותיי, הבית משלם 21
.אדוני, 17. צר לי. תודה
.איש צעיר? -שלם. 21
.כמה הימרת? -סול אחד
.הנה, הראשון
.בסדר, רבותיי, המשחק ממשיך .תהמרו, בבקשה. -שני סול
,רבותיי, אל תירדמו .אני רוצה לראות הימורים
.‏30 סול. -10 סול
!שוב... בלקג'ק! בלקג'ק
!זה בלתי אפשרי! -בלקג'ק
.כמה אני חייב לך? -30 סול
.בבקשה. -תודה רבה. אני הולך
.עכשיו ברור למי יש ביצים כאן
.ברשותכם, רבותיי
?איזה בן זונה! -ראית
,עכשיו שאנחנו מיליונרים .בוא נלך לאכול משהו
.תראה איזו "מנה" מחכה לי
.איזה לילה טוב, יש לנו מזל
.מה שלומך? ארנסטו, לוס
.שלום. -לוס? -לשירותך
,אור בוער המלהיט אותי"
."תחזיקי חזק, ותתכונני לבאות"
.נרודה. -גרנאדו
,סן פאבלו, פרו" "‏8 ביוני 1952
"‏"הקילומטר ה-10,223
?אתה ברסיאני? -מה שלומכם
.הייתה לכם הפלגה טובה? -כן
.ארוכה, אבל טובה. -כן, קצת ארוך
.אלברטו, ארנסטו? -לא, להפך
.נעים מאוד, ברסיאני. -נעים מאוד
.העונג כולו שלי, ד"ר
ד"ר פשה סיפר לי עליכם ,בהתלהבות גדולה
.ברוכים הבאים לסן פאבלו
.אגב, הבאתי לך מכתב מד"ר פשה
?אתה רוצה אותו עכשיו .לא, לא, יהיה לנו זמן לזה-
,אם אנחנו כבר כאן .אראה לכם את המושבה
.הנהר חוצה את המושבה לשניים .באזור הדרומי, נמצאים החולים
,כאן, באזור הצפוני, נמצא הצוות ,הרופאים, האחיות
.ונזירות שעובדות ביעילות רבה
.זה החדר שלכם
,המיטות קצת קשות .אבל זה מועיל לעמוד השדרה
.מכאן רואים את בית החולים
.הנה הוא. וזו המעבדה
,ד"ר, אכיר לך את המתנדבים שלנו
,ד"ר סוזה לימה .מר אלברטו גרנאדו... -נעים מאוד
.מר ארנסטו גווארה
אלברטו, אני מבין שיש לך ניסיון .בתרביות, נכון? -נכון
נדמה לי שהוא יוכל לעזור לנו ?במעבדה, ד"ר. תיקח אותו
,ברשותכם. -ארנסטו .אתה תעזור בביה"ח באבחונים
,כאן מאשפזים את המקרים הקשים .מביאים אותם מהאזור הדרומי
.שלום, ד"ר
אתם עושים ?את הניתוחים בצד הזה
.כן, יש לנו חדר ניתוח
,זו אלוויה, בתו של אחד החולים .היא אחות מצוינת
.מה שלומו? -באותו מצב
.אם כן, תמשיך באותו טיפול
?כמה מטופלים יש באזור הדרומי ?‏-כמעט 600. -כולם פרואנים
,הרוב ,אבל יש לנו מטופלים מקולומביה
.מוונצואלה וממדינות אחרות
.אני מציע שתלבשו כפפות
,אמנם צרעת בטיפול אינה מדבקת .אך הנזירות מקפידות בעניין הזה
,אם היא לא מדבקת ?זו פעולה סמלית בלבד, נכון
כן, אבל אני אומר לכם את זה .כדי שלא תרכשו לכם אויבות
,אתה יודע מה, ד"ר? סלח לנו .אבל לא נשתמש בהם. -תודה, ד"ר
.אל תגידו שלא הזהרתי אתכם
.תורידו את הארגזים
.מכאן. -תודה
.צהריים טובים. -צהריים טובים
.ברוכים הבאים לסן פאבלו
.תודה רבה. -אבא קרליטו, לשירותך
.נמסיו ריינה. -ארנסטו גווארה
.אני אלברטו גרנאדו, נעים מאוד
.נעים מאוד
?ד"ר, לא הסברת להם את הכללים
.נעים מאוד. -נעים מאוד
.מה שלומך, נמסיו? -טוב מאוד
.נעים מאוד
.אבא קרליטו הוא ראש הקהילה .הם רופאים ארגנטינים
.נעים מאוד. להתראות
.הם ג'נטלמנים
,ד"ר ברסיאני, האדונים מגיעים ?וחושבים שיפעלו כראות עיניהם
,האם סור אלברטו
האנשים האלה רכשו ניסיון רפואי .בקורדובה ובואנוס איירס
,זה לא נותן להם זכות לפעול כך .ולהפר את הכללים
?אולי ננהל את הדיון הזה אח"כ
.תודה רבה, אם, את מבינה מאוד
.ברשותך. -היא האחראית
.נדמה לי שהיא אתי. -כן
.שלום
.זה חדר האוכל
.'הנזירות מבשלות בימי א
.אבל רק למי שהולך למיסה
חבל שרוב המטופלים הגיעו אלינו ,אחרי שמשפחותיהם נטשו אותם
.או שסולקו ממקומות העבודה
הם מנסים ,להסתגל לחייהם החדשים
,הם בונים את בתיהם .זורעים, מטפלים בבעלי חיים
.ד"ר. -בוקר טוב
?מה שלום סילביה .היא לא רוצה לעבור את הניתוח-
.תודה, ד"ר. ניגש אליה
,סילביה היא מטופלת קצת מרדנית
,ואם לא תעבור ניתוח באמה .היא עלולה לאבד את היד
.שלום, סילביה
.היא צעירה מאוד
.אני יכול לדבר אתה? -כן
?אני יכול לשבת
?היד כואבת לך
?מה יש לך
.נולדתי עם ריאות פגומות
.חבל
.זה לא כל כך חמור
,הודות לכך, לא שירתתי בצבא .ולא צחצחתי נעליים לאף אחד
?בגלל זה בחרת להיות רופא
?כי אתה חולה
.אולי
.המילה הראשונה שלי הייתה זריקה
.אני רוצה לעזור בצורה כלשהי
?אתה מבזבז את זמנך. -למה
.החיים האלה הם עינוי
.כן, זה לא קל
,צריך להילחם על כל נשימה
.ולהרחיק את המוות בכוח
פוסר
ברסיאני יכתוב לי מכתב המלצה ,להתמחות בביה"ח קאבו בלנקו
?בקראקס. מה דעתך
?זה טוב, לא
?"טוב"
?מה קורה לך, פוסר
.ראית את הנהר? -כמובן
.הוא החיץ בין החולים והבריאים
.כן
.תני לי את היד. כאן
.תחבושת
?את בסדר
.אזמל
.הכול בסדר. תסתכלי בעיניי
?את בסדר
הנה
.הנה העצב. הוא מעובה
.יש לי 4 אחים
,סליה, אנה מריה .רוברטו וחואן מרטין
.אני מתגעגע אליהם הכי הרבה
.טוב, גם לאימא שלי
אתה צריך להודיע לי מראש .על דברים כאלה
?שיחקת כדורגל לאחרונה .לא לאחרונה-
בפעם הבאה, אודה לך ?אם תנעל נעליים, בסדר
.ותזמין אותי. -בשמחה
!קדימה, הצפוניים
!שמור עליו
!קדימה הדרומיים
!צא משם, צא משם
!צא משם, שמור עליו
!גול
!מה קרה? הכניסו לך גול, שמנמן
!גול
!לך תזדיין
.סליחה
?אחות, למה את לא מגישה לנו
.הכללים של אם סור אלברטו ברורים .מגישים אוכל רק למי שבא למיסה
?מה העניין
.אין אוכל, כי לא היינו במיסה
.מי אמר? -סור אלברטו
?אמי. -כן, רבותיי .היינו רוצים לאכול, אם אפשר-
.מגיע לנו לאכול, כמו לכל אחד .אבל לא הלכתם למיסה. -לא-
,אז איך תאכילו את הגוף ?אם עוד לא האכלתם את הנשמה
נוצרייה טובה לא תמנע אוכל
זו תגובה קצת
.יש לנו תקנון, וצריך לקיים אותו
.אני לא ראיתי שום תקנון .גם אני לא-
.ואם אמצא אותו, בטח אוכל אותו
.ארוחת הצהריים שלך
?גנבת אותה
.כן. -תודה
.לקחתם את זה מסור אלברטו? -כן
.תודה
.זה עמוק מאוד? -כן
.אתה רוצה מאטה? -לא, תודה
?מה זה
.זה מקראקס? -קראקס
.זה מצוין
?זה מצוין, לא
?להסכים? -מה אתה רוצה לעשות
?הגיע הזמן להתיישב קצת, לא
,לעבוד בעבודה קבועה למצוא חברה
.לגדל כרס
?אתה תחזור? תסיים את הלימודים
לא יודע. אם אמצא דרך .לחזור לבואנוס איירס, כן
.בשבוע הבא תהיה בן 24, פוסר
.כן, אני צריך לחשוב על משהו
,סן פאבלו, פרו" "‏14 ביוני 1952
?הם רוקדים יפה, נכון
.כן, אני אוהב לראות אותם רוקדים
.רוקדים את זה כך
.קדימה, תרקוד. -אני לא רוקד
!בראבו
.תודה, תודה רבה
?לחיים. יופי של מסיבה, נכון
נהדרת. שמע, זה הטנגו .שדוד של צ'יצ'ינה ניגן במיראמר
.הוא מוצא חן בעיניי
שמת לב? -כן. -אתה יודע ?לרקוד את זה. -זה קצת מהיר, לא
.לא, אתה יודע לרקוד את זה היטב
ונראה לי שיש שם עלמה .שמעוניינת לרקוד אתך
?להזמין אותה .ציפור הנעורים עפה ולא חוזרת-
.עוף לך, עוף
.את רוצה לרקוד? -כן
.את יודעת לרקוד? -כן
הגרסה הזאת מהירה יותר מזו ש
.ממבו
!תנו לארנסטו לרקוד
?חשבת שזה טנגו
!זה ממבו, פוסר! ממבו
,היום יום הולדת"
,היום יום הולדת לארנסטו"
"!יום הולדת שמח"
!שלוש משאלות, פוסר
!בראבו
.ידידיי, רק רגע, בבקשה
נדמה לי שזו הזדמנות טובה כדי שארנסטו ואלברטו ידעו
.עד כמה אנחנו מודים לכם
,לא רק על זה שבאתם לכאן ,אלא בעיקר
על המסירות וההתלהבות שהענקתם למטופלי סן פאבלו
.ב-3 השבועות שהייתם אתנו
.לכן הכנו לכם הפתעה קטנה
מחר תקבלו רפסודה .כדי שתוכלו להמשיך בדרככם
,בעקבות אירועי הערב ."נקרא לה "ממבו-טנגו
.מצוין
.תודה רבה, ד"ר
!נאום! נאום! נאום
טוב
.לא די להודות לכם במחווה רגילה
,אך בגלל תנאי המסע שלנו .נותר לנו רק להשתמש במילים
.ואני רוצה להודות לכולכם
.לכל צוות המושבה. -תודה
באמת... זה שאתם מפגינים כלפינו ,כל כך הרבה חום
,כמעט בלי להכיר אותנו
ואתם חוגגים את יום הולדתי .כאילו הייתה זו חגיגה שלכם
,וכיוון שמחר נעזוב את פרו .אגיד כמה מילות פרידה
אני רוצה להודות באופן מיוחד ,לעם הזה
שקיבל אותנו בצורה כל כך יפה .מרגע שהגענו
,אני רוצה להדגיש דבר נוסף מעבר להרמת הכוסית
.אל תדאגו, אני לא מתכוון לרקוד
,למרות שאנחנו אנשים פשוטים ,ואיננו יכולים לשמש לכם דוברים
,אנחנו מאמינים ,ובמיוחד אחרי המסע הזה
כי חלוקת אמריקה ללאומים .היא אשליה ובדיה
,אנחנו גזע אחד של בני תערובת .ממקסיקו ועד מיצר מגלן
כך שמתוך ניסיון להיפטר ,ממטען הפרובינציאליות
,אני מרים כוסית לפרו .ולאמריקה המאוחדת
!לחיים! -לחיים! -לחיים
!בראבו
?מה קורה לך
?אתה יודע איפה הסירה
.לא, אני לא רואה אותה
אני הולך לחגוג את יום הולדתי .בגדה השנייה
,מחר, כשנמצא את הסירה .תחגוג בגדה השנייה
.לא. עכשיו. -לא עכשיו
.יום הולדתי הוא היום, לא מחר ?אני יודע, אבל לא... השתגעת-
,לא תחצה את הנהר הלילה .עם כל החיות האלה שיטרפו אותך
,כמה פעמים חשבנו שזה הסוף .והנה הגענו! אנחנו כאן
?הפעם זה שונה, פוסר. -למה
,כי לא אהיה בנהר כדי לעזור לך .אני לא מוכן להיכנס למים
.אתה תמיד תהיה אתי
!בוא הנה, אידיוט, בוא הנה !תחשוב עליי, אמך תהרוג אותי
!פוסר! בוא הנה !ארנסטו, תקשיב! לך תזדיין
!ארנסטו, תחזור !בן זונה
!ארנסטו, בוא הנה! לעזאזל
!בוא הנה
מה קרה? -המטורף הזה !רוצה לחצות את הנהר בשחייה
?מה
.תגיד לי שמישהו כבר עשה את זה .לא ראיתי איש עושה את זה-
!ארנסטו, בוא הנה, לעזאזל !בחור, תקשיב לחבר שלך-
!לא, הוא לא מקשיב. -בוא הנה !תחזור, ארנסטו-
!ארנסטו, תחזור
!הזרם חזק
.מה קורה? -משהו זז במים
ארנסטו, פעם אחת תעשה !מה שאני אומר לך, לעזאזל
?הזרם מתחזק. -מה הוא עושה
!הוא רוצה לשחות עד שם, האידיוט
!ארנסטו, תחזור! -ארנסטו
הוא שוחה
.זה ארנסטו? -כן, הוא שוחה לכאן
!הנה הוא! -ארנסטו
!הוא עייף! -ארנסטו, אתה יכול
!ארנסטו! -הנה הוא
!קדימה, קדימה, ארנסטו
!קדימה, ארנסטו, בכוח
!אתה יכול! אתה יכול
!הוא הגיע! בן זונה, הוא הגיע
!הוא הגיע! הוא הגיע
!הוא הגיע! בן זונה
.ידעתי שהוא יגיע
ידעתי... איזה בן זונה
.אתגעגע אליך מאוד
?תשמור על עצמך, בסדר
.להתראות, נמסיו
אבא קרליטו
.אבא קרליטו עצוב מאוד
.שמור על עצמך
.להתראות. -בהצלחה
.נתגעגע אליך. -גם אני .תודה על הכול
.אל תשכח אותנו
.שמור על עצמך, בסדר? -גם את
.נתראה. תודה
.ביי, ארנסטו .שמור על עצמך
.שמור על המשפחה שלך
.נסיעה טובה
.שמרו על עצמכם
.תודה, ד"ר. להתראות, מאורו
.תמיד נזכור אתכם
,בקרבת לטיסיה, קולומביה" "‏22 ביוני 1952
"‏"הקילומטר ה-10,240
,קראקס, ונצואלה" "‏26 ביולי 1952
"‏"הקילומטר ה-12,425
למדתי נאום מלא סיפורים .ומשפטים גדולים, ושכחתי אותו
.זה קורה
?תגיד... -מה
אתה עדיין יכול לבוא ולעבוד אתי .בקאבו בלאנקו
.תקבל את התואר ובוא, אחכה לך
.לא יודע
כל הזמן הזה שהיינו בדרכים
,קרה משהו .משהו שאני צריך לחשוב עליו היטב
?יש הרבה חוסר צדק, נכון
!קדימה, המטוס ממריא
.אני הולך .חכה... אולי זה יעזור לך-
.שמרת את זה? -היא שלך
.אני הולך. -כן
.אכתוב לך
!פוסר
.רציתי להגיד לך משהו חשוב
,יום הולדתי הוא לא ב-2 באפריל .אלא ב-8 באוגוסט
.אמרתי את זה כדי להמריץ אותך
!אני יודע. -ידעת? בן זונה
!להתראות, מיאל! -שלום, חבר
.אין זה סיפור של מעשי ראווה"
,זה חלק בחייהם של שניים" ,שהלכו יחד כברת דרך
.בשאיפות זהות וחלומות משותפים"
,האם המבט שלנו היה צר מדי" ?חלקי מדי, מהיר מדי
?האם המסקנות שלנו נוקשות מדי" .אולי
אבל השיטוט באמריקה הגדולה" .שינה אותי יותר מכפי שחשבתי
,אני כבר לא אני" .לפחות לא בפנים
‏"יעברו 8 שנים .עד ששני המטיילים ייפגשו שוב
‏"ב-1960, גרנאדו קיבל הזמנה .לגור ולעבוד בקובה במחקר מדעי
,ההזמנה הגיעה מידידו פוסר"
שהפך בינתיים למפקד צ'ה גווארה" מהמנהיגים מעוררי ההשראה
."והבולטים של המהפכה הקובנית"
ארנסטו צ'ה גווארה נסע להילחם" ,על רעיונותיו בקונגו ובבוליביה
,שם נשבה בידי הצבא הסדיר" ,ובתמיכת הסי.איי.איי
."‏"נרצח באוקטובר 1967
,אלברטו גרנאדו, נאמן לחברו"
נשאר בקובה, שם הוא ייסד" .את ביה"ס לרפואה בסנטיאגו
,עד היום הוא חי בהוואנה"
".עם אשתו דליה, ילדיו ונכדיו"
במאי: וולטר סאלס
מבוסס על הספרים
"דרום אמריקה באופנוע" .מאת ארנסטו צ'ה גווארה
"עם צ'ה דרך אמריקה הלטינית" .מאת אלברטו גרנאדו
"דרום אמריקה באופנוע"
הובא וסונכרן ע"י יוני