‫בנאדם, מה קורה?‬
‫קרוקטים טריים!‬
‫- ויוו -‬
‫אתה מוכן, ויוו?‬
‫טוב. בוא נתחיל לעבוד.‬
‫"היי, גבירותיי ורבותיי‬ ‫המופע הוא כאן‬
‫ממש כאן‬
‫היי, הכנו לכם היום הופעה שהיא חלום‬
‫ממש כאן‬
‫אז היאספו סביב, חברים, ונתחיל מיד‬
‫הרשו לי להציג, את האחד והיחיד, ויוו!"‬
‫זה פועל?‬
‫היאספו סביב, קדימה!‬
‫"טוב, אין הרבה קהל, אבל זה לא אומר‬
‫כשנתחיל במופע, העסק ישתפר‬
‫אנו לא רחוקים מהבית, זה לא חדש‬
‫זה המקום שלנו בכיכר ואני נרגש‬
‫גבירותיי ורבותיי, אני ויוו הקינקג׳ו‬
‫מה זה קינקג׳ו?‬
‫נראה לי שאת מוכנה ללמוד דבר או שניים‬
‫צפי בי מתנודד כשאני שר‬ ‫כל מה שעליו אני חושב‬
‫כדי שתצרחי…‬ ‫-היי"‬
‫זה אנדרס. הוא שר…‬
‫"היי‬
‫אתה ואני יחידים במיננו‬
‫בתזמון נכון, תמיד שיגעון‬
‫אנחנו חלק ממסורת ארוכת שנים‬
‫של תזמון ודיוק‬ ‫שני מוזיקאים מצטיינים‬
‫שמדלגים מעל המתחרים‬ ‫השעון מתקתק בלי הרף‬
‫ואני נע לפי הקצב‬ ‫תסתכלו‬
‫זורקים לנו מטבעות‬ ‫וזה מה שאנו עושים כדי לחיות‬
‫מדי יום, אז תני נשיקה‬
‫כבר חוזר, עכשיו תסתכלו‬
‫היי‬
‫אתה ואני יחידים במיננו‬
‫בתזמון נכון, תמיד שיגעון‬
‫אולי חשבתם:‬
‫למה קוף קינקג׳ו מנגן בקובה?‬
‫אתה לא חי ביער הגשם?‬
‫אולי נפלתי לתוך מכולה בתור תינוק‬
‫ופתאום מצאתי את עצמי במקום חדש,‬ ‫עם מנגינה חדשה‬
‫אני רק זוכר שהייתי רעב‬ ‫וברחתי ממישהו רעב עוד יותר‬
‫שרדף אחריי במעלה עץ,‬ ‫אבל נחשו מי בא להצלתי?‬
‫אנדרס, כן, והוא בירך אותי במוזיקה שלו"‬
‫מאיפה הגעת, צ'יקיטו?‬
‫אתה ממש אוהב מוזיקה, אה?‬
‫"בוא ורד מהעץ‬
‫תוכל להישאר איתי‬
‫אבל איך נקרא לך?"‬
‫אתה מלא במוזיקה וחיים,‬ ‫ויש לי שם מושלם בשבילך.‬
‫ויוו!‬
‫"ואם שמעתם לשובע, העבירו את הכובע‬
‫ככה לגובה, העבירו את הכובע‬
‫אם שמעתם לשובע, העבירו את הכובע‬
‫זה ויוו, מהיר יותר מחתול ממוצע‬
‫אם שמעתם לשובע, העבירו את הכובע‬
‫ככה לגובה, העבירו את הכובע‬
‫אם שמעתם לשובע, העבירו את הכובע‬
‫כן, הסתגלתי לסביבה‬
‫אתה ואני יחידים במיננו‬
‫בתזמון נכון‬ ‫-בתזמון נכון‬
‫תמיד נכון‬ ‫-תמיד נכון‬
‫היי!‬ ‫-שמענו לשובע, העברנו את הכובע‬
‫שמענו לשובע, העברנו את הכובע‬ ‫ככה לגובה, העברנו את הכובע‬
‫אתה ואני יחידים במיננו‬
‫בתזמון נכון, תמיד שיגעון‬
‫תמיד נכון‬
‫קצב!"‬
‫וככה, חברים, עושים את זה בהוואנה, קובה.‬
‫דיוק, תזמון, כל רגע במקום.‬
‫כי גם אם אני ואנדרס לא מדברים אותה שפה,‬
‫בכל הנוגע למוזיקה, הסתנכרנו כל כך‬
‫שסיימנו את הביטויים המוזיקליים זה של זה.‬
‫מופע טוב כרגיל, ויוו. אתה רעב?‬
‫אתה רוצה קרוקט?‬
‫אולי מנגו?‬
‫מישהו אוהב מנגו.‬
‫אולי תסתכלו עלינו ותחשבו,‬ ‫"יש להם חיים מושלמים".‬
‫ואתם תצדקו. כלומר…‬
‫עד שהמכתב הגיע.‬
‫היי! סניור אנדרס!‬
‫תיזהר! מה יש לך?‬
‫כמעט פגעת בי‬ ‫ואני צריך למסור את המכתב לאנדרס.‬
‫מה שלום המשפחה? שיהיה לך יום טוב.‬ ‫-גם לך!‬
‫אוקיי.‬
‫אתה…‬
‫קיבלת מכתב.‬
‫תודה רבה, מונטויה.‬
‫מרתה?‬
‫אבל איך?‬
‫מרתה? מי זאת מרתה?‬
‫"אנדרס, אהובי…"‬
‫אהובי? מי זאת מרתה?‬
‫"מה אוכל לכתוב במכתב אחרי שחיינו בנפרד‬ ‫במשך שנים כה רבות?"‬
‫"אני מתכוננת לפרוש לגמלאות,‬ ‫ומוצאת עצמי מוצפת בזיכרונות‬
‫מהמוזיקה היפהפייה שיצרנו פעם ביחד.‬
‫איני יודעת אם תוכל לסלוח לי על שתיקתי‬
‫מכיוון שנפרדנו לפני שנים כה רבות.‬
‫אבל דבר לא יהיה חשוב לי יותר‬ ‫מלשיר איתך שוב ביחד."‬
‫"מופע הפרידה שלי יתקיים ב-16 ביוני‬ ‫בממבו קבאנה במיאמי.‬
‫אם תהיה שם עם הגיטרה שלך,‬ ‫אדע שאתה חש כמוני.‬
‫אני מקווה שלא איחרתי את המועד.‬ ‫באהבה, מרתה."‬
‫אני לא מאמין. מרתה סנדובל!‬
‫אמרת "מרתה סנדובל"?‬ ‫-המופע האחרון של מרתה?‬
‫רגע. מי זאת מרתה?‬ ‫-אתה הולך למיאמי?‬
‫לא. אנחנו הולכים מהדירה לכיכר.‬ ‫זה המרחק. שני רחובות.‬
‫אתה חייב ללכת, אנדרס.‬
‫תוכלו סוף סוף להופיע יחד במיאמי.‬
‫מה? לא! הקהל שלנו נמצא כאן.‬
‫אני לא יכול ללכת למיאמי. אני איש זקן.‬ ‫-נכון. דע את המגבלות שלך.‬
‫קדימה, כולם. תתרמו קצת כסף.‬
‫אנדרס ומרתה. כל כך רומנטי…‬
‫בואו לא ניסחף.‬
‫בואו נראה…‬ ‫-מי זאת מרתה?‬
‫הלו?‬
‫היי! מי זאת מרתה?‬
‫חכה.‬
‫זה אתה?‬
‫חשבתי שתמיד היית זקן.‬
‫אז הייתם מעין צמד?‬
‫מרתה.‬
‫היא הייתה הלהיט של הוואנה.‬
‫היה לה הקול היפה ביותר בקובה כולה.‬
‫והיא הייתה גם אהבת חיי.‬
‫אבל מעולם לא אמרתי לה איך הרגשתי.‬
‫כולם ידעו שהיא תהיה כוכבת גדולה‬ ‫ביום מן הימים.‬
‫"השיר שלי"‬
‫לילה אחד, אחרי עוד מופע סולד-אאוט,‬ ‫ידעתי שזה הרגע שלי.‬
‫סוף סוף אזרתי אומץ לומר לה איך אני מרגיש.‬
‫אבל בדיוק באותו רגע‬ ‫הפריע לנו יחצ"ן אמריקאי.‬
‫הוא הציע למרתה הזדמנות להופיע‬ ‫בממבו קבנה במיאמי.‬
‫מרתה הייתה מאושרת.‬
‫החלום שלה התגשם סוף סוף.‬
‫וברגע הזה,‬
‫הבנתי שאם אגיד לה מה שאני חש בלבי,‬
‫היא אולי לא תמלא אחר משאלות לבה.‬
‫אז שמרתי את רגשותיי לעצמי,‬
‫ולא אמרתי דבר.‬
‫בלעדיה, הוואנה הייתה ריקה.‬
‫וגם אני.‬
‫את כל האהבה שלי, וכל העצבות שלי,‬
‫הכנסתי לתוך שיר.‬
‫זה היה שיר שכאב לי מדי לנגן אותו.‬
‫שיר‬
‫שמרתה לעולם לא תשמע.‬
‫הנה הוא, ויוו.‬
‫השיר האחרון שכתבתי אי פעם.‬
‫- פרה מרתה (למרתה) -‬
‫וואו. היא לא זכתה לשמוע אותו.‬
‫זה כל כך עצוב.‬
‫אבל עכשיו, ידידי,‬ ‫יש ברשותי המתנה הטובה בעולם.‬
‫הזדמנות שנייה!‬
‫מה שנייה?‬
‫אנחנו נוסעים לממבו קבנה!‬ ‫-איזה ממבו?‬
‫"ישנו מקום‬
‫רחוק מכאן, היכן שהקצב הוא רב אמן‬
‫הוא לא מרפה, וכך אתה מגלה‬
‫שהגעת לממבו קבנה‬
‫לבך יאיץ‬
‫קרנות יער יתחילו לנגן ולגרש את השינה‬
‫זה הסיכוי שלי לרקוד ריקוד נוסף‬
‫בממבו קבנה‬
‫ממבו קבנה‬
‫לאט לאט, הכול נע מהר כמו קטר‬
‫נעזוב את העיר עם המכתב מהעבר‬
‫לא‬
‫תישאר בבית בחיים שבנינו לנו‬ ‫עם השירים שניגנו‬
‫ויוו, אל תפחד‬
‫זה לא מאוחר מדי‬
‫זה לא מאוחר מדי"‬
‫מה קורה?‬
‫- ממבו קבנה -‬
‫"אני רואה ושומעת הכול, ידידי‬
‫רוקדת באולם, איתך"‬ ‫-מה? רגע!‬
‫"מרתה שרה בקול שמיימי‬
‫אבל המנגינה שלה שייכת לי, כמו:‬
‫זה לא מאוחר מדי"‬
‫אנדרס!‬
‫"זה לא מאוחר מדי‬
‫זה לא מאוחר מדי‬
‫ניסע מחר!"‬
‫"הממבו קבנה"‬
‫אני לא מאמין שאתה שוקל את זה.‬
‫ויוו, אתה גם מתרגש, אה?‬
‫לא! אני לא מתרגש. מיאמי היא לא בשבילנו.‬ ‫אנחנו מעיירה קטנה.‬
‫מהכיכר.‬ ‫-אל תדאג. הכול יהיה בסדר.‬
‫תפוס!‬
‫היי!‬
‫תקשיב, ויוו.‬
‫אני חייב להביא את השיר הזה למרתה.‬
‫היא צריכה לדעת שאני אוהב אותה.‬
‫זה רק שיר אחד.‬
‫אני צריך אותך!‬
‫ויוו, לאן אתה הולך?‬
‫אוי, ויוו.‬
‫מה הוא חושב לעצמו? טיסה למיאמי.‬
‫עברו 60 שנה,‬ ‫ואתה נוסע עד לשם בשביל הופעה אחת?‬
‫בשביל שיר אחד?‬
‫מה שיר אחד משנה כבר?‬
‫מה אני עושה?‬
‫בחייך, ויוו.‬
‫המזוודה הזאת לא תארוז את עצמה.‬
‫אוקיי.‬
‫יום יפהפה לנסיעה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫שמע, אני ממש מצטער לגבי אתמול בלילה.‬
‫אבל אני חושב ש…‬
‫אנדרס?‬
‫- פרה מרתה -‬
‫הוואנה איבדה חבר יקר, אנדרס הרננדז.‬
‫במשך שנים, צלילי הגיטרה שלו מילאו את הכיכר‬
‫ואת הלבבות שלנו.‬
‫כולנו התרגשנו מאוד‬
‫כששמענו שהוא יתאחד בקרוב מחדש‬ ‫עם מרתה סנדובל.‬
‫אבל למרבה הצער, זה לא נועד להיות.‬
‫סניורה…‬
‫תודה רבה.‬
‫שמי רוזה הרננדז.‬
‫אנדרס היה דודו של בעלי המנוח.‬
‫בתי גבריאלה ואני גרות בפלורידה.‬
‫זאת הנסיעה הראשונה שלנו לקובה.‬
‫היי. זאת אמא שלי.‬
‫שמי גבי. אתה ויוו, נכון?‬
‫היי, אני יודעת מה עובר עליך.‬
‫גם אני איבדתי את אבא שלי.‬
‫הקשר של קרלוס לקובה‬
‫היה חיבור שגם הזמן או המרחק לא יכלו לו.‬
‫חיבור חזק.‬
‫זה מה שיש לנו. המשפחה דואגת למשפחה, נכון?‬
‫רואה? אתה מבין. חכה! יש לי רעיון נהדר.‬
‫כדאי שתבוא לגור איתי בפלורידה.‬
‫כן, אנחנו נוסעות הביתה מחר.‬ ‫קדימה, תיכנס לתיק.‬
‫ויוו, חכה. לאן אתה הולך?‬
‫אתה דואג כי אתה לא יודע איך תלך לשירותים?‬
‫זה בסדר. יש לי כאן מגבונים לחים.‬
‫אז אני מודה לכם מאוד‬ ‫שקיבלתם אותי ואת גבריאלה בזרועות פתוחות.‬
‫תודה, סניורה.‬
‫כעת, חברים,‬
‫ננצל את הרגע הזה כדי להיפרד, בשעה שנקשיב‬
‫לשיר אחד נוסף לכבודו של אנדרס הרננדז.‬
‫"המוזיקה הייתה חייך‬
‫חשבתי שהשירים לא ייגמרו לעולם‬
‫כעת כל כך שקט‬
‫וכל שאני רוצה הוא לנגן איתך שוב, חברי‬
‫זמזמת מוזיקה בשנתך‬
‫השמש עלתה ונותרת לנוח‬
‫כעת אני כאן‬
‫ונותרה לי רק בקשה אחת‬
‫עוד שיר אחד, רק עוד אחד‬
‫תן לנו הדרן, אל תיעלם‬
‫עוד יש מוזיקה שעלינו לנגן‬
‫אמרתי רק עוד שיר אחד, רק עוד אחד‬
‫זהו רצוני, תן לי סימן‬ ‫עוד לא מאוחר מדי‬
‫עוד שיר אחד, עוד שיר אחד‬
‫אם תמשיך לחיות, זה יהיה דרך המוזיקה‬
‫עוד שיר אחד‬
‫שיר שמישהו אחר ישמע‬
‫עוד שיר אחד, עוד שיר אחד‬
‫אז אקח אותו הביתה, לשם הוא שייך‬
‫עוד שיר אחד, עוד שיר אחד‬
‫אני רק צריך לשיר חזק יותר מהפחד שלי‬
‫אני צריך אותך כאן לעוד שיר אחד‬
‫רק עוד אחד‬ ‫אתה צריך הדרן, אני צריך להיות בתנועה‬
‫להגיע בזמן להופעה‬
‫שכולם ידעו שיש עוד שיר אחד‬
‫רק עוד אחד‬ ‫עליי להיות חזק למסע שממתין‬
‫לשיר חזק יותר מהספקות והפחדים‬
‫לשיר בקול, לגרש את החשש‬
‫כמו שמש מתוך העננים‬ ‫כאילו שאתה כאן, זה לא מקום לבכיינים‬
‫אנסה לצאת, אנסה לגלות עוצמה‬
‫כן, אני בתנועה‬
‫הגיע הזמן לעוד שיר אחד"‬
‫זאת הילדה המוזרה.‬
‫גבי, מה את עושה?‬
‫סתם מנגנת.‬
‫אולי ויוו ישמע אותי‬ ‫ואוכל לקחת אותו לפלורידה.‬
‫אה, נכון. היא מפלורידה.‬
‫גבריאלה, מה אמרתי לך?‬ ‫אני לא מרשה חיות מחמד.‬
‫בבקשה?‬ ‫-לא.‬
‫וחוץ מזה, אסור לקחת חיית בר במטוס.‬
‫סניורה הרננדז!‬
‫אני שמח שתפסתי אותך לפני שעזבת.‬
‫גבי, מתוקה שלי.‬
‫אנחנו יודעים שאת אוהבת מוזיקה‬ ‫ממש כמו דוד שלך אנדרס.‬
‫אז רצינו לתת לך חלק‬ ‫מהמזכרות המוזיקליות שלו.‬
‫מראקס ישנים! קלאווה!‬
‫תראו את הילד הרע הזה!‬
‫תודה, מונטויה. נתת לילדה שלי אקורדיון.‬
‫את מרגישה את זה, אמא?‬
‫זה פשוט יפהפה.‬
‫המוזיקה נמצאת אצלה בדם.‬
‫קובה! אני אוהבת מוזיקה קובנית.‬
‫זהו זה. מרתה, אני מגיע.‬
‫מה המצב, קובה? אתן לך קצת קצב.‬
‫תודה, גבי.‬
‫אני בטוחה שקובה כולה יודעת שאת כאן.‬
‫מצטערת. אני מניחה שהנגינה שלי‬ ‫הייתה יותר מדי הארדקור.‬
‫נגינה? הרעש הזה היה נגינה?‬
‫אה, מצוין. הנה המונית שלכן.‬
‫מונטויה, תודה.‬
‫תודה, מונטויה!‬
‫אדיוס! תתאמני על הנגינה שלך מדי יום.‬
‫- יעד: קי ווסט, פלורידה -‬
‫הראש שלי…‬
‫אני מניח שנסיעות זה לא הקטע שלי.‬
‫איפה אני?‬
‫מה השעה?‬
‫אוקיי, 10 בבוקר. עוד יש לי עשר שעות.‬
‫אה, כן. הילדה עם התיק.‬
‫תראי מה הבאתי.‬
‫את מתרגשת לגבי היום?‬ ‫-כן, כמובן. מה יש היום?‬
‫מכירת העוגות הראשונה שלך עם שבט הצופות.‬
‫כן, לא נראה לי שזה יקרה.‬
‫מיציתי את שבט הצופות עד כמה שיכולתי.‬
‫גבי, על מה את מדברת? היית בפגישה אחת בלבד.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל הגיע הזמן שאמשיך הלאה.‬ ‫-שתמשיכי הלאה?‬
‫רק התחלת איתן. את עדיין לומדת להכיר אותן.‬
‫הזנב מציל ת'מצב.‬
‫בבקשה, תני להן סיכוי.‬
‫תראי, צילמתי את סרטון ההתפטרות שלי.‬
‫עוגיות!‬
‫יאללה, היינו פה!‬
‫יצירתי.‬
‫חכי! זה החלק הכי טוב.‬ ‫הפכתי אותן לליצנים זומבים.‬
‫קנו את העוגיות שלי.‬
‫גבריאלה מריה רוזה הרננדז,‬ ‫את חלק מהשבט הזה.‬
‫הן סומכות עלייך. את לא יכולה לנטוש אותן.‬
‫למה?‬
‫פשפשונית שלי,‬ ‫את לא יכולה להמשיך להרחיק את כולם.‬
‫אם לא תנסי לפחות להסתדר עם ילדים אחרים,‬
‫תהיי בודדה מאוד.‬
‫גבריאלה, תקשיבי לי, את עושה את זה.‬
‫הרשיתי לך לשמור את השיער הסגול הזה.‬ ‫את חייבת לי!‬
‫אבל, אמא, הן רק מדברות כל הזמן‬ ‫על מכירת עוגיות,‬
‫השגת תגים, הצלת האוורגליידז.‬
‫זה כל כך משעמם!‬
‫את הולכת למכירת העוגיות.‬ ‫את הולכת לצלם סלפיז.‬
‫ואת הולכת לעשות כיף ולהתחבר!‬
‫עכשיו תלבשי את המדים. הם ממש חמודים.‬
‫השטח פנוי. בואו נצא מכאן.‬
‫זה בסדר. אלו רק החפצים של דודך המנוח,‬
‫שמתגלגלים על הרצפה, בכוחות עצמם,‬
‫ומנגנים מוזיקת אקורדיון מפחידה.‬
‫זה בסדר.‬
‫ויוו, אתה כאן!‬ ‫-כן. ועכשיו אני הולך.‬
‫עקבת אחריי, נכון?‬
‫התגנבת לתיק שלי‬
‫כי אתה אוהב אותי!‬
‫אני כל כך שמחה שאתה כאן, ויוו.‬
‫עכשיו יש לי עם מי לחלוק‬ ‫את צמיד החברות שלי.‬
‫חברים טובים לנצח!‬
‫היי, אל תדחפי את הכפות שלך.‬ ‫-אל תזוז.‬
‫נצח הוא הרבה זמן, ילדה!‬ ‫אני צריך למסור שיר.‬
‫היה נעים לפגוש אותך. ביי!‬
‫- אנזו -‬
‫- דופרי -‬
‫- ספייק -‬
‫אלה מצבות קטנות?‬
‫זה גן החיות לליטופים שלי.‬
‫טוב, זה היה.‬
‫גבי?‬
‫זאת אמא שלי. תתחבא.‬
‫מה המצב, אמא?‬
‫למה מצאתי את זה במיקרוגל?‬
‫כי ייבשתי את זה?‬
‫ייבשת… מה זה?‬
‫כמה פעמים אמרתי לך? בלי אוכל בחדר.‬
‫זה ימשוך לכאן בעלי חיים.‬
‫הנה, קחי את המדים שלך.‬
‫את מתכוונת לגלימת ההיעלמות שלי?‬
‫גבי.‬ ‫-אני מרגישה פריחה מתקרבת.‬
‫הגרון שלי מעקצץ.‬
‫אלה מדים, לא אלרגיה.‬
‫קחי. תתלבשי מהר.‬ ‫אנחנו לא רוצות לאחר למכירת העוגיות.‬
‫כן, אני רוצה.‬
‫ראית את זה?‬
‫היא לא מבינה אותי בכלל.‬
‫היא רוצה שאלבש מדים‬
‫ואהיה כמו כל האחרים.‬
‫אבל אני לא כמו כל האחרים, כי…‬
‫"אני נעה לקצב משלי‬
‫אני וואו בעולם של סתם‬
‫אני נערה פראית, אבל יודע מה?‬
‫אני מעדיפה להיות בבית עם קצב בנשמה‬
‫אני נעה לקצב משלי‬
‫אני וואו בעולם של סתם‬
‫אני נערה פראית, אבל יודע מה?‬
‫אני מעדיפה להיות בבית עם קצב בנשמה‬
‫היה לי כינור, אבל החזרתי אותו שבור‬
‫מנגנת בתוף מרים, ולא מעודנת‬
‫קולט אותי? זה לא בכוונה‬
‫אבל כשנהיה צוות, זו תהיה מנגינה אחרת‬
‫מנגינה אחרת‬ ‫ראית מה עשיתי?‬
‫המצאתי משחק מילים, אני עושה חיים‬
‫יש לי עניינים, אני רק בחורה צעירה אחת‬
‫אני נעה לקצב משלי‬
‫אני וואו בעולם של סתם‬
‫אני נערה פראית, אבל יודע מה?‬
‫אני מעדיפה להיות בבית עם קצב בנשמה‬
‫אקסטרה, אקסטרה, בואו לקרוא‬ ‫אני אקסטרה, אקסטרה‬
‫הילדה ששאר הילדים לא יכולים להתקרב אליה‬
‫באוטובוס יש לי מושב פרטי ‬ ‫תמיד הייתי טיפוס עצמאי‬
‫את בעשר‬ ‫-את צריכה לרדת לשלוש‬
‫נסו שוב, אני צריכה להיות אני‬
‫אני עשר, צריכה להיות חופשיה‬
‫יש לי חבר, ואנחנו להקה‬
‫אנחנו נעים לקצב משלנו‬
‫אנחנו וואו בעולם של סתם‬
‫אני נערה פראית, אבל יודע מה?‬
‫אני מעדיפה להיות בבית עם קצב בנשמה‬ ‫סולו!‬
‫זה מה שאני קוראת סולו‬
‫תמיד טסתי סולו‬
‫אני מאיצה כשהעולם בהילוך מואט‬
‫מאלתרת כשאני לא יודעת‬
‫ואני יודעת‬ ‫אני יודעת שנראה שאני בודדה‬
‫אנשים מניחים שאני בודדה‬
‫תסתכלו על החדר ותניחו שאתם מכירים אותי‬
‫אתם לא מכירים אותי‬ ‫אני בזון!‬
‫אנחנו נעים לקצב משלנו‬
‫אנחנו וואו בעולם של סתם‬
‫אני נערה פראית, אבל יודע מה?‬
‫אני מעדיפה להיות בבית עם קצב בנשמה‬
‫אנחנו נעים לקצב משלנו‬
‫אנחנו וואו בעולם של סתם‬
‫אני נערה פראית, אבל יודע מה?‬
‫אני מעדיפה להיות בבית עם קצב בנשמה‬
‫נתר!‬
‫לאן הלכת, אה?"‬
‫מה זה?‬
‫הבחורה הזאת היא הרבה יותר מדי.‬
‫אז, זאת פלורידה?‬
‫ציפורי פלסטיק.‬
‫פלורידה מוזרה.‬
‫עכשיו עליי רק למצוא את מרתה.‬
‫קדימה, אנדרס, אני צריך סימן כלשהו.‬
‫כל דבר. הראה לי את הדרך.‬ ‫כל סימן שהוא יתאים.‬
‫- מרתה סנדובל‬ ‫הופעת פרידה, ערב חד-פעמי -‬
‫ממבו קבנה.‬
‫סלח לי.‬
‫זה האוטובוס למיאמי?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫מושלם. ממבו קבנה, אני בא.‬
‫זה לא מאוחר מדי, אני אעלה על האוטובוס…‬
‫שלום.‬
‫המושב הזה תפוס?‬
‫בלי חיות! לא יודע מה אתה,‬ ‫אבל צא מהאוטובוס שלי.‬
‫לא במשמרת שלי.‬
‫אה, אהבתם את זה? המצאתי את זה בעצמי.‬
‫אתה פשוט חמוד.‬
‫תודה?‬
‫בטח גם טעים.‬
‫לא! לך מכאן!‬
‫הנה אתה.‬ ‫-לא!‬
‫אני יודעת למה באת לפלורידה.‬ ‫אתה מנסה למצוא את מרתה.‬
‫קראתי את המכתב שלה.‬
‫דוד אנדרס רצה להגיע‬ ‫להופעה שלה הערב, נכון?‬
‫אתה מנסה להגיע לשם גם?‬
‫אבל למה?‬
‫מה זה?‬
‫"פרה מרתה"?‬
‫הוא כתב לה שיר?‬
‫"המטוס שלך ממריא בבוקר,‬ ‫בקרוב העולם יראה אותך בשיא.‬
‫הלוואי ויכולתי להצטרף אלייך,‬ ‫אבל המסע הזה אינו שלי."‬
‫יודע מה זה אומר?‬
‫הוא לא זכה לומר…‬
‫"אני אוהב אותך."‬
‫ויוו, זה חשוב מאוד.‬ ‫מרתה צריכה לשמוע את השיר הזה.‬
‫ואני אביא אותך לשם.‬
‫באמת?‬
‫המופע האחרון של מרתה‬
‫יתקיים בממבו קבנה… במיאמי?‬
‫אין לנו הרבה זמן.‬
‫אבל אל תדאג. יש לי תוכנית.‬
‫קודם, תיכנס לתיק שלי.‬
‫הכול בשביל אנדרס…‬
‫אבל זאת ההופעה האחרונה‬ ‫של מרתה סנדובל אי פעם!‬
‫נו, אמא. מיאמי לא כזאת רחוקה.‬ ‫-מה?‬
‫ממתי את כזאת מעריצה של מרתה סנדובל?‬
‫מאז שנולדתי. אני מעריצה שרופה.‬
‫תנקבי בשם של שיר אחד.‬
‫"דספסיטו"?‬
‫תתכונני למכירת העוגיות.‬ ‫אני לא אגיד לך שוב.‬
‫אל תדאג, יש לי עוד רעיון טוב יותר.‬
‫הוא כולל ניקוי של התיק שלך?‬ ‫כי יש שם מלא דברים.‬
‫אבל אין שם מגבונים. לא ראיתי מגבונים.‬
‫בוא נראה.‬
‫קי ווסט למיאמי.‬
‫מושלם. זה יביא אותנו בזמן להופעה.‬
‫ממבו קבנה, אנחנו מגיעים!‬
‫- ממבו קבנה -‬
‫"אני כאן!‬
‫אני כאן"‬
‫מרתה, אני אוהב אותך!‬
‫מרתה!‬
‫סניורה סנדובל, זה כבוד גדול לפגוש אותך.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-מכאן, בבקשה.‬
‫אנחנו גאים מאוד שבחרת בממבו קבנה‬
‫עבור הופעתך האחרונה.‬
‫מרתה.‬
‫זה נכון שאולי שותפך לשעבר אנדרס‬ ‫ינגן איתך הערב?‬
‫ניתן רק לקוות.‬
‫ברוך הבא למרכז העיר המגניב של קי ווסט.‬
‫צעד ראשון: כרטיסי אוטובוס.‬
‫תזכור, תישאר בתיק שלי,‬
‫ואם מישהו ישאל, אתה החיה שלי לתמיכה רגשית.‬
‫עוגיות!‬
‫מכירת עוגיות.‬
‫כל ההכנסות מוקדשות להגנה‬ ‫על מינים בסכנת הכחדה.‬
‫אוי לא, שבט הצופות.‬
‫מר הנשו, אוכל לעניין אותך‬ ‫בעוגיות מנטה מנטה ריי?‬
‫האם ידעת שבאווגרליידז חיים‬ ‫2,000 מיני צמחים ובעלי חיים‬
‫וש-70 מתוכם בסכנת הכחדה…?‬
‫תסלח לי. אתה יודע שאם תקנה שקית בד‬ ‫של שבט הצופות‬
‫במקום להשתמש בשקית פלסטיק,‬
‫הדם של אמא אדמה לא יהיה לך על הידיים?‬
‫אני לא איש רע.‬
‫אני רק רוצה עוגייה.‬
‫חייבים להסתלק מכאן לפני שהן יראו אותנו.‬
‫הרננדז!‬
‫אה, שלום, בלונדינית.‬
‫בנות אחרות.‬
‫גבי, איפה המדים שלך?‬ ‫-כן, יש לנו כללים, הרננדז.‬
‫רק צופה במדים מלאים‬ ‫רשאית להשתתף במכירת עוגיות.‬
‫מה?‬
‫מכירת העוגיות היא היום?‬ ‫לגמרי חשבתי שזה היה אתמול.‬
‫אבל לא באת גם אתמול, נכון?‬
‫זאת נקודה טובה.‬
‫הייתי עסוקה בהצלת החיה הזו.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-הוא כזה חמוד.‬
‫אפשר ללטף אותו?‬
‫לא.‬ ‫-בטח, חופשי. הוא מת על זה.‬
‫תראו את הפנים האלה.‬
‫הוא כזה מאמי.‬ ‫-די. זאת התעללות!‬
‫כזה פרוותי. איך קוראים לו?‬
‫קוראים לו ויוו. והוא אופוסום.‬
‫גבי, זה לא אופוסום. זה קינקג׳ו.‬
‫יונק דרום אמריקאי נדיר מאוד מיער הגשם.‬
‫מכונה גם "דוב הדבש".‬
‫דוב הדבש? בחיים לא שמעתי, אבל סבבה.‬
‫העיניים שלו קצת מעורפלות.‬
‫הפרווה שלו קצת מלוכלכת.‬
‫הוא היה אצל וטרינר?‬
‫סליחה, מה?‬
‫גבי, יש כללים שיש לציית להם.‬
‫למען בריאותו שלו, הוא זקוק לחיסונים‬ ‫ולהשגחה רפואית בת שבוע.‬
‫שבוע?‬ ‫-כן.‬
‫בבידוד מחיות אחרות.‬ ‫לא קראת את מדריך הצופות?‬
‫כן, העניין עם השבוע. עשינו את זה.‬
‫יופי. אז לא יהיה אכפת לך להראות לי‬ ‫את תעודת החיסון שלו?‬
‫כן, אני כבר מביאה אותה.‬
‫היא בתא המטען של האופניים שלי.‬
‫לא.‬
‫נעבור לתוכנית ב'.‬
‫רגע אחד. לאופניים אין תא מטען, נכון?‬
‫אתן יודעות,‬ ‫אני מתחילה לחשוב שאין לה תעודה.‬
‫כן, נראה לך?‬
‫בנות,‬
‫מדובר כאן בצופה שיצאה משליטה.‬
‫נועו!‬
‫שינוי בתוכנית.‬ ‫נתפוס את האוטובוס בתחנה הבאה.‬
‫תעצרי בצד, הרננדז!‬ ‫-אוי לא.‬
‫תני לנו את הקינקג׳ו!‬
‫אל תדאג, ויוו. אני אחמוק מהן.‬ ‫-מה לגבי האוטובוס? התוכנית הייתה האוטובוס.‬
‫טוב, זה לא הצליח.‬
‫קדימה, ויוו. לך לשם ותיפטר מהן.‬
‫קבלו את זה. נכון שזה כיף?‬
‫וזה לא צריך להיות בתיק של ילדה, אבל הנה!‬
‫היי, לא, אתה לא!‬
‫אה, הנה המגבונים.‬
‫תפסיק! תפסיק תכף ומיד, חתיכת…‬
‫קבלו את זה.‬
‫הוא מרסס על עצמו כימיקלים.‬
‫זו זעקה לעזרה. גבי, תני לנו את הקינקג׳ו!‬
‫מר הנשו!‬
‫נסעת לכאן?‬
‫אתה גר במרחק שני רחובות!‬
‫תתבייש לך!‬
‫תתבייש.‬ ‫-תתבייש.‬
‫- צאתכם לשלום מקי ווסט -‬
‫הסתבכת עד מעל לראש, הרננדז. תני לנו אותו!‬
‫ויוו, תחזיק חזק.‬
‫אנחנו עומדים לקפוץ!‬ ‫-מה?‬
‫כן!‬
‫זהו זה, מיאמי, אנחנו מגיעים.‬
‫לא!‬
‫מה עוללנו? אפשרנו ליצור האומלל‬ ‫וחסר האונים הזה‬
‫להסתובב חופשי בעולם שבו הוא לא יוכל לשרוד.‬
‫אז נחזור לדוכן העוגיות?‬ ‫-דוכן עוגיות?‬
‫לא! חובתנו כצופות היא להציל אותו.‬
‫איווה!‬
‫כן?‬
‫נצטרך את הסירה של אבא שלך.‬
‫השיר. איפה הוא?‬
‫איפה הוא?‬
‫- פרה מרתה -‬
‫עדיין שלם.‬
‫טוב, איפה אנחנו? איפה האוטובוס הזה?‬
‫לאאאא!‬
‫מלאכי חול!‬
‫ויוו, אתה צריך לנסות את זה.‬
‫תראה אותי, אני חתולה. מיאו.‬
‫אני חייב לרדת מהסירה הזאת.‬ ‫-היי, ויוו.‬
‫אני יודעת שפספסנו את האוטובוס,‬ ‫אבל אל תדאג, יש לי תוכנית ג'.‬
‫אם ניקח קיצור דרך‬ ‫דרך שמורת הטבע אוורגליידז‬
‫נוכל להגיע לפני תחילת המופע.‬
‫אוקיי. תוכנית חדשה. בוא נראה.‬
‫וואו, ויוו, אנחנו ממש מסונכרנים.‬
‫זה כאילו שאתה בראש שלי.‬
‫אוי, נו. חשבתי שהיא תוכל להחזיק אותם.‬
‫בראש שלך? אם הייתי בראש שלך,‬ ‫היית נכנסת לפניקה,‬
‫כי זה היה הכרטיס שלנו למיאמי.‬
‫עכשיו אנחנו תקועים על סירה ענקית‬ ‫ששטה לכיוון הלא נכון.‬
‫לא היינו יכולים להיות מסונכרנים פחות.‬ ‫ככה נשמע סינכרון:‬
‫וזה את ואני:‬
‫יש לנו הגדרה שונה לחלוטין למילה "תוכנית".‬
‫עבורי ועבור אנשים הגיוניים אחרים,‬ ‫ההגדרה של תוכנית היא משהו כזה:‬
‫"תכנון מראש כדי ששום דבר לא ישתבש."‬
‫אבל את,‬
‫ה"תוכניות" שלך הן לא יותר מדחפים גרועים.‬
‫מה את עושה?‬
‫טה-דה! לפעמים צריך לאלתר.‬
‫זה בחיים לא יצוף.‬
‫והמסע מתחיל כעת!‬
‫זה צף. זה ממש צף.‬
‫זהירות!‬
‫תן לי שנייה. אני לא רוצה למתוח גיד.‬
‫אוקיי. מוכן, ויוו?‬
‫ו… היא פספסה.‬
‫פספסתי את הסירה לגמרי.‬
‫ראית את זה, ויוו?‬
‫היסטרי.‬
‫מרתה, אנחנו באים!‬
‫- טוק טוק -‬
‫הגעתם לרובוט של גבי. אנא השאירו הודעה.‬
‫גבי? אני כל הזמן מסמסת לך.‬ ‫בבקשה תחזרי אליי.‬
‫דיברנו על זה.‬
‫- מרתה סנדובל‬ ‫הערב ב-8 בממבו קבנה -‬
‫לא… היא לא תעשה את זה…‬
‫- מטרו קיז אקספרס‬ ‫בחרו את שעת הנסיעה -‬
‫היא כן תעשה את זה.‬
‫קרלוס, הייתי ממש יכולה להיעזר בך עכשיו.‬
‫כי היא קיבלה את זה ממך, אתה יודע.‬
‫"התוכנית הייתה להגיע לאוטובוס‬
‫ופתאום, שנינו‬
‫צפים, נסחפים למקום חדש‬
‫היא אמרה, ניקח קיצור דרך‬
‫אני מנסה שלא לקטר, אבל‬
‫אני לא רואה איך נצליח‬
‫זכור את גודל העולם שהיה‬
‫רק אני ואתה, אני ואתה‬
‫וכעת האופק מבטיח הרבה יותר‬
‫על החיים ועל המוות‬
‫כל שביכולתי לעשות כשהדרך מתעקלת‬
‫זה להחזיק חזק‬
‫וכל שביכולתי לעשות כשאוזל הדלק‬
‫זה לראות אם נשאר חלק‬
‫וכל שביכולתי לעשות כשהתוכניות משתבשות‬
‫זה להישאר על רגליי‬
‫וכל שביכולתי לעשות‬
‫בסופו של יום זה להמשיך לחלום‬
‫להמשיך לחלום‬
‫ולשמור על הקצב"‬
‫היי, ויוו.‬
‫אתה מפחד?‬
‫אתה יודע, אבא שלי נהג לשיר לי כשפחדתי.‬
‫גם אנדרס שר לי.‬
‫היי! נוכל לשיר את השיר של מרתה.‬ ‫זה יעודד אותנו.‬
‫"אני כאן, רק במקום אחר‬
‫תמיד לטובתך‬
‫רואה אותך נוסקת"‬
‫התיפוף הוא בדמי.‬ ‫אוכל ללמד אותך אם תרצה.‬
‫את תלמדי אותי לנגן בתופים?‬
‫קח, ויוו.‬
‫תסתכל.‬
‫נסה קצב פשוט.‬
‫מה שאת עושה זה סתם רעש. תסתכלי.‬
‫וואו. אתה לומד מהר.‬
‫אני בטח מורה ממש טובה.‬
‫תעשי כמוני, ילדה.‬
‫וואו! זה נשמע טוב.‬
‫כן, אני רואה פוטנציאל.‬
‫כישרון גולמי.‬
‫קדימה, ויוו.‬
‫תשחרר, סבא.‬
‫סבא? סבא יוכל לעשות את זה?‬
‫אוי, כן, ויוו.‬
‫"זכור את גודל העולם שהיה‬
‫עכשיו זה אני ואתה, אני ואתה‬
‫וכעת האופק מבטיח הרבה יותר‬
‫וזה על החיים ועל המוות‬
‫על החיים ועל המוות‬
‫כל שביכולתי לעשות כשהדרך מתעקלת‬
‫אנחנו נעים לקצב משלנו‬ ‫-זה להחזיק חזק‬
‫וכל שביכולתי לעשות כשאוזל הדלק‬
‫זה לראות אם נשאר חלק‬ ‫-אנחנו נעים לקצב משלנו‬
‫וכל שביכולתי לעשות כשהתוכניות משתבשות‬
‫אנחנו וואו בעולם של סתם‬ ‫-זה להישאר על רגליי‬
‫וכל שביכולתי לעשות‬
‫בסופו של יום‬
‫זה להמשיך לחלום‬
‫ולשמור על הקצב"‬
‫קדימה, אתה לא יכול להפסיק עכשיו.‬
‫בוא נשמור על הקצב, שותף.‬
‫לא הקצב. לא השותפה שלי.‬
‫אל תדאג, ויוו. זה רק טפטוף קטן.‬
‫זה בטח יעבור עוד מעט.‬
‫תחזיק חזק, ויוו!‬
‫לא!‬
‫השיר!‬
‫טוב, ויוו. אני אביא אותו.‬ ‫-לא, אני אביא אותו.‬
‫ויוו! אני לא רואה כלום.‬
‫לא. לא יכול להיות שזה קורה.‬
‫כן!‬
‫ויוו!‬ ‫-לא.‬
‫הוא אצלי!‬
‫השיר!‬ ‫-אל תדאג, ויוו.‬
‫אני אשמור עליו. אני מבטיחה!‬
‫גבי!‬
‫טוב, בלי פניקה. איבדת את השיר.‬
‫הוא אצל גבי.‬
‫מה אני אעשה? אני צריך תוכנית חדשה.‬
‫תוכנית חדשה. יש לי.‬
‫גבי!‬
‫הגעתם לרובוט של גבי. השאירו הודעה. ביפ.‬
‫גבריאלה מריה, תעני לטלפון ברגע זה!‬ ‫ראיתי את לוח הזמנים של האוטובוס במחשב.‬
‫אם את חושבת שאת בצרות עכשיו,‬
‫זה עומד להיות גרוע יותר.‬
‫אני ממש ליד האוטובוס, צופרת. זאת אני.‬
‫אני יודעת שאת שומעת אותי.‬
‫תעצור בצד!‬
‫מה…‬
‫לא תתן לה לעקוף אותנו, נכון?‬
‫לא במשמרת שלי.‬
‫לא, אל תתרחק ממני.‬
‫גבי!‬
‫היא לא עונה. אני צריך להתחיל לחפש בביצה.‬
‫ציפורים. מבט ממעוף הציפור, מושלם.‬
‫היי, חברות! אני צריך שתעזרו לי‬ ‫למצוא מישהי…‬
‫אה, יופי. ציפור.‬
‫סלחי לי. אני ויוו.‬ ‫אני לא מוצא את החברה שלי.‬
‫שיער סגול, עניבה.‬
‫תוכלי להטיס אותי כדי שאאתר אותה?‬
‫בדרך כלל, הייתי עוזר לך.‬
‫אבל אני מתכונן לשינת העפר הארוכה שלי.‬
‫מה? לא! אל תדבר ככה!‬ ‫אני בטוח שיש לך הרבה סיבות לחיות.‬
‫זה לא זה. אני באמת ישן.‬
‫כן, אני פשוט נרדם לי‬
‫עד סוף חיי.‬
‫כלומר, סוף עונת הזיווגים.‬
‫זיווגים? זה נשמע נורא. כפי שאמרתי…‬
‫אתה לא מבין. כל חיי אמרו לי:‬
‫"אל תדאג, דנקרינו,‬
‫תהיה עונת זיווגים‬
‫שבה תפגוש את נערת חלומותיך,‬ ‫והאהבה תישא אותך על כנפיה."‬
‫זה נהדר. אבל יש לי איזה עניין.‬
‫"האהבה תישא אותך על כנפיה‬ ‫ולעולם לא תנחית אותך לאדמה"‬
‫כן! כולנו מכירים את השיר.‬
‫אתם מוכנים להיות בשקט?‬ ‫-אז אני קצת בלחץ של זמן.‬
‫אני כאן כבר שמונה, תקשיב,‬ ‫שמונה עונות רצופות,‬
‫ובמקום שהאהבה תישא אותי,‬ ‫היא השליכה אותי לתוך בור.‬
‫טרגדיה. בכל אופן…‬
‫אני כפן בלתי נראה.‬ ‫לאף אחד לא אכפת שאני חי.‬
‫בעיקר לא לוולנטינה.‬
‫ולנטינה מסתכלת עליי, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אף אחד לא יודע שאני מכיר אותך‬ ‫ואתה לא מכיר אותי. בהצלחה. ביי!‬
‫חכה. צא משם.‬
‫ניסית לומר לה איך אתה מרגיש?‬ ‫-לא! אני לא יכול לומר לה.‬
‫אני מפחד.‬
‫לא, כבר שמעתי את השיר הזה.‬ ‫הוא לא נגמר טוב.‬
‫בוא, אעזור לך. ואז אתה תעזור לי‬ ‫למצוא את חברתי. עשינו עסק?‬
‫אוקיי, עשינו עסק.‬
‫כעת, תציג את עצמך.‬
‫היי, את דנקרינו.‬
‫כלומר, אני… אני דנקרינו.‬
‫מקסים.‬
‫לא. חזרה לחור.‬ ‫-לא. היי, תתרכז.‬
‫תחייך ותחמיא לה.‬
‫ולנטינה?‬ ‫-אתה מסוגל.‬
‫עינייך הן כמו שתי בריכות…‬
‫לא, הן כמו שני מפרצונים גדולים בפרצוף שלך.‬
‫מפרצונים? בפרצוף שלי?‬
‫אוי, לא.‬
‫זה הדבר הנחמד ביותר‬ ‫שמישהו אי פעם אמר לי על…‬
‫נכנסה לי צפרדע לגרון.‬
‫סליחה, גארי.‬
‫הם מושלמים זה לזה.‬ ‫-אוי, דנקרינו.‬
‫יש לך פלומה כה נאה.‬
‫אני ממש אוהבת להביט בה בע… במפרצונים שלי.‬
‫כי אלה בעצם העיניים שלי.‬
‫זה הולך לא רע בצורה מוזרה.‬
‫כעת, קח את ידה.‬
‫סליחה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫יש לי עוד עין. הכול טוב.‬
‫אוי. זהירות עם המקור.‬
‫לא מהר מדי. תיכנס בזווית.‬
‫שמאלה. כן.‬
‫זהו זה.‬
‫עכשיו, עופו יחד.‬
‫"האהבה תישא אותך על כנפיה‬ ‫ולעולם לא תנחית אותך לאדמה"‬
‫מושלם.‬
‫מה? רגע! היית אמור לעזור לי.‬
‫תחזור!‬
‫עשינו עסק!‬
‫אוקיי, ואמוס. שימו לב, כולם.‬
‫המופע מתחיל בעוד ארבע שעות.‬
‫צריך להכין את התאורה לפינאלה.‬
‫סלחי לי, ילדתי, שמעתם משהו מאנדרס?‬
‫עדיין לא, סניורה. אבדוק שוב מיד.‬
‫תודה.‬
‫איפה אתה, ידידי?‬
‫ויוו?‬
‫ויוו? איפה אתה?‬
‫אוי לא, איפה זה? איפה השיר?‬
‫נו כבר. ויוו יהרוג אותי.‬
‫זה רק צב.‬ ‫-זה לא "רק" צב.‬
‫בקי?‬
‫זה צבגון פלורידה אדום-בטן.‬ ‫הוא שייך לכאן. הוא מין ילידי.‬
‫בניגוד לחבר שלך. איפה הוא?‬
‫הוא קצת נעלם.‬
‫איבדת קינקג'ו באוורגליידז?‬
‫ברכותיי, הרננדז. הרגת אותו.‬
‫רגע, מה?‬
‫קינקג'ו לא יכול לשרוד בסביבה הזאת.‬
‫הטורף הטבעי שלו הוא כל חיה שנמצאת כאן.‬
‫צריך להכניס אותו לבידוד,‬ ‫ואת תעזרי לנו למצוא אותו.‬
‫אני לא אעזור לכן.‬
‫אז אני מניחה שלא תרצי את זה.‬
‫חיפשת את השיר הזה, נכון?‬
‫לא, הוא לא מעניין אותי.‬ ‫-טוב.‬
‫אז כדאי שנמחזר אותו. איווה?‬
‫תאכלי אותו.‬
‫כן, בסדר.‬
‫חכו!‬
‫טוב, ניצחתן.‬
‫אלבש את המדים, אמכור עוגיות,‬ ‫אעשה מה שתרצו.‬
‫רק תחזירו לי את השיר.‬
‫את תקבלי את השיר‬
‫כשהקינקג'ו יהיה מוגן בידינו.‬
‫גבי!‬
‫איפה את, גבי?‬
‫דוחה. על מי אני עובד?‬
‫זה לא בשבילי. יהיה לי מזל‬ ‫אם אצא מכאן בחיים. גבי!‬
‫אמרת לי להיות בשקט?‬
‫חבוב, תהיה בשקט.‬
‫ברצינות? יש לך מושג מה עבר…‬
‫אתה עושה לי באפ באפ באפ?‬
‫זהו זה. רוצה שאהיה בשקט?‬
‫אני בשקט!‬
‫כן. ככה חשבתי. לך מכאן, חבוב.‬
‫אנחנו באמצע ביצה. למי אכפת מקצת רעש?‬
‫לי.‬
‫איזה קול מקסים יש לך.‬
‫לא ראיתי אותך כאן בסביבה.‬
‫שמי לוטדור. יש לך שם?‬
‫ויוו.‬
‫אלוהים, אני שונא את השם הזה.‬
‫שמך החדש הוא רועשניק.‬
‫רועשניק העכבר ששר.‬
‫כן.‬
‫אני לא עכבר.‬
‫אז מה אתה? גיבון?‬
‫אני קינקג'ו.‬
‫נשמע אקזוטי.‬
‫אז תקשיב לי טוב, קינקג'ו קטן.‬
‫אני שונא רעש.‬
‫אז אתה חייב להיות בשקט.‬
‫זה הכלל שלי, בנאדם.‬
‫וכולם כאן באזור מודעים לו. נכון, כולם?‬
‫זה מה שאני אוהב לשמוע.‬
‫פשוט כלום.‬
‫אני מצטער. אני מבטיח שלא תשמע ממני ציוץ.‬
‫רוצה שקט? אין בעיה. אני אהיה בשקט.‬
‫אני יודע מצוין שאתה תהיה בשקט.‬
‫תשמיע דממת מוות, ליתר דיוק.‬
‫כמו כל הארוחות שלי.‬
‫תראו את זה!‬
‫ידידי, העץ עומד להיגמר לך.‬
‫אוי, תודה לאל. ניצלתי.‬
‫אתה מלאך?‬
‫ויוו, זה אני!‬
‫דנקרינו? אתה הצלת אותי?‬
‫"כן, הצלתי אותך, כי האהבה הצילה אותי"‬
‫מה?‬ ‫-"כי כשמצאת אותי‬
‫הייתי בתחתית‬ ‫-גבוה‬
‫הרמת אותי‬ ‫-גבוה‬
‫שינית את הגישה שלי‬ ‫ממש כמו בלרינה‬
‫כן, מצאתי את ולנטינה‬ ‫-זאת אני‬
‫סיפרתי לוולנטינה על משימת האהבה שאליה יצאת‬
‫דוב דבש מסכן וקטן‬ ‫נמאס לך לרוץ, נביא אותך לשם‬
‫ולנטינה המתוקה אמרה, 'בוא נעזור לו מלמעלה'‬
‫אז חשבנו שנקפוץ לביקור‬ ‫וניקח אותך למעוף הציפור‬
‫האהבה תישא אותך על כנפיה‬ ‫ולעולם לא תנחית אותך לאדמה‬
‫מגניב, בבקשה די לשיר כי אנחנו ממש גבוהים‬
‫האהבה תבעט בישבנך ותגרור אותך ממקום למקום‬
‫נעזור לחבר שלך ואז אני ואתה נעוף דרומה‬
‫עלה על הדרך והבע את האהבה שמצאת‬
‫היכן שאנו הולכים אנו לא צריכים דרכים‬
‫העקבות הללו הן של האהבה שגררה אותך‬
‫גררה אותך, כן"‬
‫אתם תעזרו לי? תודה.‬
‫אל תדאג בכלל.‬
‫אני מבטיחה. נמצא את החברה שלך.‬
‫נכון, ציפוריתי מתוקונותי שלי.‬
‫מתוקי צפצפני.‬
‫מקורית נועזית שלי.‬
‫נפנפן גנדרן.‬ ‫-אוקיי!‬
‫פחות אהבת ציפורים, יותר מעוף ציפור!‬
‫"האהבה תישא אותך על כנפיה‬ ‫ולעולם לא תנחית אותך לאדמה‬
‫האהבה תבעט בישבנך ותגרור אותך ממקום למקום‬‫"‬
‫ויוו!‬
‫ויוו?‬
‫קדימה, ויוו!‬
‫רואות? אמרתי לכן, הוא לא בא.‬
‫בקי, תחזירי לי את השיר.‬
‫בלי קינקג'ו אין שיר. תצעקי חזק יותר.‬
‫טוב. ויוו!‬
‫ויוו, איפה אתה?‬
‫ויוו?‬
‫ויוו, תישאר שם. הצופות נמצאות ממש מאחוריי.‬
‫השיר בידיהן. אבל אל תדאג, יש לי תוכנית.‬
‫תישאר שם, אל תזוז.‬
‫נחש!‬
‫לסירה!‬
‫רוצו!‬ ‫-קדימה!‬
‫הוא ממש מאחורינו.‬
‫מהר יותר.‬
‫מכאן.‬
‫טוב, אני חושבת שנהיה מוגנות כאן.‬
‫אני מניחה שטעיתי.‬
‫אוי לא, הוא יהרוג אותנו.‬
‫תכניסו לו.‬
‫לך מכאן.‬
‫מה עוד יש לך שם?‬
‫תאכל חוטים, נחש!‬
‫היי, רגע. שמעת את זה?‬
‫זאת גבי. היא בצרה.‬
‫היי, לוטדור!‬
‫הנח להן!‬
‫תראו, זה רועשניק העכבר ששר.‬
‫נכון מאוד. ואני רועש מתמיד.‬
‫תפסיק לעשות רעש.‬
‫כן? בוא תכריח אותי.‬
‫בעונג רב.‬
‫סלחו לי, בנות, אני כבר חוזר.‬
‫ויוו, מה אתה עושה?‬
‫לא יודע. לפעמים חייבים לאלתר.‬
‫אתה מסוגל, ויוו.‬ ‫-גבי.‬
‫קינקג'ו לא יכול לנצח פיתון.‬
‫אתה עדיין מטפס על עצים, רועשניק?‬
‫אתם העכברים אף פעם לא לומדים, אה?‬
‫אל תעמוד שם סתם, שמופי.‬ ‫תחפור לנו חור להתחבא בו.‬
‫אני אוהב אותך, מותק.‬
‫אוי, לא!‬
‫ויוו, תיזהר!‬
‫זהו זה. טוב, מספיק ודי.‬
‫לא תוכל לברוח לנצח!‬
‫בטח שאוכל.‬ ‫בהוואנה יכולתי לעשות חמש הופעות ביום.‬
‫"קהל קשוח, אבל לא פעם ראשונה‬
‫אצטרך להתעלות על עצמי כדי לתת הופעה מרשימה‬
‫קשה להיות בעל ערך כשאתה הופך לטרף‬
‫אין זמן לשאת תפילה, צריך רק תחבולה‬
‫הגבר את הווליום כשאומרים לך לשתוק‬
‫הגבר את הקצב כדי שיבינו שזה החוק‬
‫תנתר כשזה עוזר ותן את כל הנשמה‬
‫כי לא תעצור עד שהם יסתבכו בלולאה"‬
‫תחלץ אותי מכאן!‬
‫יש!‬
‫יופי, ויוו.‬
‫רגע. ניצחנו?‬
‫גבי, את בסדר?‬
‫לגמרי הבסת את הנחש הזה.‬
‫אתה חתיכת קינקג'ו משוגע.‬ ‫-הוא גיבור.‬
‫גיבור פרוותי.‬
‫טעיתי לגביך, ויוו.‬
‫כלומר, אני עדיין חושבת‬ ‫שצריך להכניס אותך לבידוד ל-10 ימים,‬
‫אבל כן הצלת אותנו מטורף על.‬
‫אז, אני אוותר לך הפעם.‬
‫אז אנחנו בסדר, כן?‬
‫כן, אנחנו בסדר.‬
‫נוכל לקבל את השיר בחזרה?‬
‫כמובן, השיר.‬
‫רגע, מה? הוא כרגע היה אצלי.‬
‫לאן הוא נעלם?‬
‫אוי, לא.‬
‫- פרה מרתה -‬
‫אנדרס.‬
‫יבוא.‬
‫הוא… הוא הגיע?‬
‫אוי, סניורה.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫- אנדרס הרננדז, מוזיקאי אהוב, מת בהוואנה -‬
‫"המוזיקה הייתה חייך‬
‫חשבתי שהשיר לא ייגמר לעולם‬
‫כעת כל כך שקט‬
‫וכל שאני רוצה הוא לנגן איתך שוב, חברי"‬
‫שוב מצטער לגבי השיר.‬
‫תודה, דן.‬
‫אז, מה תעשה עכשיו?‬
‫אעשה את דרכי חזרה לקובה, אני מניח.‬
‫בלי השיר לא נשאר לי דבר. נכשלתי.‬
‫היי, היי, לא. אל תגיד את זה.‬ ‫עשית ככל יכולתך.‬
‫דן, אתה לא מבין. אנדרס נתן לי הכול.‬
‫וכשהוא הזדקק לי, הפניתי לו את גבי.‬ ‫זו הייתה ההזדמנות שלי להשיב לו כגמולו.‬
‫ואכזבתי אותו.‬
‫"כשהמטוס שלך ינחת על המסלול‬
‫שמרי את השיר הזה בלבך"‬
‫זה השיר של דוד שלך?‬
‫כן.‬
‫"כשהשנים יחלפו, אך האהבה תישאר"‬ ‫-אוי לא, היא שוב שרה.‬
‫היא שוחטת את השיר הזה. זה טבח מוזיקלי.‬
‫"אהיה איתך כשהשיר יתנגן"‬
‫תפסיקי ותקשיבי למנגינה.‬
‫שומעת? היא יפהפייה, נכון?‬
‫אלה תווים מוזיקליים‬
‫שכתובים בסדר מסוים‬
‫שאנשים נהנים לשמוע.‬ ‫אלו שמכירים מוזיקה מכנים זאת "מנגינה".‬
‫ויוו, אתה מכיר את המנגינה.‬
‫כמובן שאני מכיר. זה הבסיס למוזיקה.‬
‫את אולי מכירה את המילים,‬
‫אבל את צריכה ללמוד‬ ‫את המנגינה כדי לשיר, כי…‬
‫רגע. את מכירה את המילים,‬ ‫ואני מכיר את המנגינה!‬
‫היי חבר'ה, ויוו מכיר את המנגינה.‬
‫היא מכירה את המילים.‬ ‫-זה אומר…‬
‫שעדיין לא איבדנו את השיר!‬
‫משימת האהבה חזרה!‬
‫סובבו את הסירה. אנחנו נוסעים למיאמי!‬
‫מה?‬
‫שמעת את הקינקג'ו. סובבי את הסירה.‬
‫קיבלנו הזדמנות שנייה.‬
‫הנה, ויוו. תראה את זה.‬
‫אתה תנגן בקלידים ואני אכתוב את התווים.‬
‫"המטוס שלך ממריא בבוקר,‬
‫בקרוב העולם יראה אותך בשיא."‬
‫כן, תוכל לנגן את זה,‬ ‫רק פי מאה לאט יותר?‬
‫"יתנגן בלבך"‬
‫זהו זה. עכשיו עלינו רק להביא אותו למרתה. ‬
‫דבר אחד אחרון.‬
‫אוי, כן.‬
‫בנות, תראו.‬
‫אני חושבת שאני רואה את מיאמי.‬
‫אוי, לא. בחיים לא נצליח להגיע בזמן.‬
‫לא בלי להפר כמה כללים.‬
‫תחזיקו חזק בעוגיות שלכן!‬
‫"שרדנו עוד אסון‬ ‫הסירה הזאת לא נוסעת מהר יותר?‬
‫אוזל לנו הזמן, והשמש שוקעת‬
‫כשחשבתי שנגמר הזמן, חברתי החדשה סיפקה הדרן‬
‫בואו נגיע לחופי העיר מיאמי‬
‫זכור את גודל העולם שהיה‬
‫אני ואתה, רק אני ואתה‬
‫וכעת האופק מבטיח הרבה יותר‬
‫וזה על החיים ועל המוות‬ ‫כן, על החיים ועל המוות‬
‫מ-י-א-מ-י‬ ‫נגמר לנו הזמן"‬
‫גברת סנדובל, חצי שעה לעלייה לבמה.‬
‫"מ-י-א-מ-י‬ ‫נגמר לנו הזמן‬
‫אנחנו צריכים עוד זמן‬
‫מ-י-א-מ-י‬ ‫נגמר לנו הזמן‬
‫חייבים ללכת‬ ‫-אני יודע‬
‫מ-י-א-מ-י‬ ‫נגמר לנו הזמן‬
‫נגביר את הקצב‬
‫שמה גבי, היא בת עשר, היא הבת שלי‬
‫אני יודעת שהיא הייתה על האוטובוס הזה‬ ‫היא קנתה את הכרטיס הזה‬
‫היי, תקשיבי, גברת, זה היה יום ארוך‬
‫כמו שאמרתי, היא לא הייתה איתנו"‬
‫אני חייב נמנום.‬
‫- לילה אחד בלבד‬ ‫מרתה סנדובל, ממבו קבנה -‬
‫"נגיע בזמן ונעשה הרבה יותר‬
‫כי זה אני ואתה, רק אני ואתה‬
‫נרוץ, נטפס, עד שנגיע לדלת חדרה‬
‫כי זה על החיים ועל המוות‬ ‫על החיים ועל המוות"‬
‫כרטיסים, בבקשה?‬
‫לא יודעת אנגלית.‬
‫אל דאגה. אני דוברת ספרדית מושלמת.‬
‫מעולה!‬
‫גבריאלה! שלא תזוזי משם, סניוריטה.‬
‫אוי, לא. זאת אמא.‬ ‫-היי.‬
‫חשבתי שאת לא מדברת אנגלית.‬ ‫-אדיוס!‬
‫גבי!‬ ‫-מאבטחים לכניסה.‬
‫"מ-י-א-מ-י‬ ‫נגמר לנו הזמן‬
‫גברת סנדובל, עוד חמש דקות‬
‫מ-י-א-מ-י‬ ‫נגמר לנו הזמן"‬
‫היי, עזוב!‬
‫תפסתי אותך.‬
‫"בוא נלך‬
‫בוא נלך‬ ‫-אני יודע‬
‫מ-י-א-מ-י‬ ‫נגמר לנו הזמן‬
‫עוד לא מאוחר‬
‫כמעט שם, נותר רק לטפס‬
‫מ-י-א-מ-י‬ ‫נגמר לנו הזמן‬
‫נגמר לנו הזמן"‬
‫שם למעלה, ויוו. טפס פנימה‬ ‫ופתח את הדלת מהצד השני.‬
‫אוי, לא.‬
‫ויוו, מהר. הם באים.‬
‫היא לא נפתחת.‬
‫מה קרה?‬
‫היא לא כאן למטה.‬ ‫-היא בטח בכיוון הזה.‬
‫טוב, ויוו. תוכנית אחת אחרונה.‬
‫אתה חייב להמשיך בלעדיי.‬
‫זה בסדר.‬
‫הנה, קח את זה.‬
‫- החבר הכי טוב -‬
‫כדי שלא תשכח אותי.‬
‫ויוו, אתה חייב להשלים את המשימה.‬
‫בשביל שנינו.‬
‫בסדר, שותפה.‬
‫תפסנו אותה.‬
‫- גבי -‬
‫היי, אמא.‬
‫אני מבינה, אבל מרתה לוקחת את זה קשה מאוד.‬
‫כן, היא אמרה שהיא לא מסוגלת לעלות.‬
‫שמע, אנסה שוב בעוד חמש דקות.‬
‫מרתה?‬
‫אנדרס.‬
‫אתה ויוו?‬
‫באת הנה כל הדרך מקובה?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫"פרה מרתה."‬
‫אנדרס כתב את זה.‬
‫בשבילי?‬
‫תודה.‬
‫הוא מעולם לא אמר לי שכך הוא מרגיש.‬
‫אני אוהבת אותך גם, אנדרס.‬
‫ויוו, תודה.‬
‫סניורה?‬
‫אנחנו מוכנים כשאת מוכנה.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫וחשבתי שזה יהיה מופע פרידה משירים ישנים.‬
‫אבל עכשיו, יש לי שיר חדש לשיר.‬
‫אתה יודע, ויוו,‬
‫אנדרס היה גאה בך מאוד.‬
‫אבל, אמא,‬
‫ויוו היה צריך למסור שיר אהבה למרתה.‬
‫את שומעת את עצמך? גבריאלה, זה טירוף!‬
‫רואה? בגלל זה לא סיפרתי לך.‬ ‫ידעתי שלא תביני.‬
‫אני מבינה ועוד איך.‬
‫לא. לא, את לא.‬
‫לא כמו שאבא הבין אותי.‬
‫לא. את לא תעשי את זה, גבריאלה.‬
‫הוא לא כאן. אני כאן.‬
‫ואני יודעת שאני לא אבא שלך.‬
‫אני יודעת שאני לא מצחיקה‬ ‫ולא יודעת לעשות מוזיקה,‬
‫אבל את כן יכולה לדבר איתי.‬
‫את אפילו לא מבינה למה זה חשוב לי.‬
‫רק ויוו מבין.‬
‫ויוו נמצא בקובה.‬
‫ויוו.‬
‫הבאת למרתה את השיר?‬
‫הצלחת.‬
‫נכון. אנחנו הצלחנו.‬
‫רגע.‬
‫את סיפרת לי את האמת?‬
‫אוי, גבי.‬
‫אבל עדיין,‬
‫את לא יכולה לנסוע מרחק 150 ק"מ למיאמי‬ ‫מבלי לספר לי.‬
‫אני יודעת. אני מצטערת, טוב?‬
‫אבל פשוט הייתי חייבת למסור‬ ‫את השיר של הדוד.‬
‫הוא לא זכה לומר למרתה שהוא אוהב אותה.‬
‫ממש כמו…‬
‫שאני לא זכיתי לומר לאבא כמה…‬
‫כמה אני אוהבת אותו.‬
‫אבא שלך ידע שאהבת אותו.‬
‫מהרגע שבו הוא פגש בך. והאהבה הזו, גבריאלה,‬
‫האהבה הזו חיה לנצח, בלב שלך.‬
‫ברוך הבא למשפחה, ויוו.‬
‫בסדר.‬
‫כדאי ששניכם תחגרו היטב‬ ‫כי יש לנו הופעה ללכת אליה.‬
‫- התנע -‬
‫"אני כאן‬
‫אני כאן‬
‫עבר, עתיד, אתמול ומחר, אני כאן‬
‫מה ששלי, מה ששלך, מיאמי, הוואנה, אני כאן‬
‫יחי האנשים שלי!"‬
‫תודה לכולם.‬
‫תודה.‬
‫וכדי להיפרד,‬
‫הייתי רוצה לסיים בשיר.‬
‫שיר שכתב חבר ותיק…‬
‫ושהגיע אליי בזכות חברים חדשים.‬
‫"ממבו קבנה‬
‫ממבו קבנה‬
‫המטוס שלך ממריא בבוקר‬
‫בקרוב העולם יראה אותך בשיא‬
‫הלוואי שיכולתי להצטרף אלייך‬
‫אבל המסע הזה אינו שלי‬
‫העולם יעריץ אותך בקרוב‬
‫כשאלמד לחיות בלעדייך‬
‫כל מנגינה היא בשבילך‬
‫כל שיר שאכתוב עלייך‬
‫והפחד הזה שמשאיר אותי בפנים‬
‫לא צריך להפריע לך את חלומותייך להגשים‬
‫אני כאן, רק במקום אחר‬
‫תמיד לטובתך, רואה אותך נוסקת‬
‫כשהמטוס שלך ינחת על המסלול‬
‫שמרי את השיר הזה בלבך‬
‫כשהדרך תנוע רק בכיוון אחד‬
‫שמרי את השיר הזה בלבך‬
‫כשהשנים יחלפו, אך האהבה תישאר‬
‫שמרי את השיר הזה בלבך‬
‫אהיה איתך כשהשיר יתנגן‬
‫יתנגן בלבך‬
‫ממבו קבנה‬
‫כשתנחתי‬ ‫-כשתנחתי על המסלול‬
‫תני ללבך לשיר‬
‫כשהדרך‬ ‫-תיעלם‬
‫תיעלם‬ ‫-תני ללבך לשיר‬
‫תני ללבך לשיר‬
‫השנים יחלפו‬
‫ואהבתנו תישאר רעננה‬
‫תני ללבך לשיר‬
‫שמרי את השיר הזה בלבך‬
‫תני ללבך לשיר"‬
‫- קי ווסט -‬
‫טוב, גבי. בואי נתחיל לעבוד.‬
‫- ברוכים הבאים לכיכר קי ווסט -‬
‫"היי‬
‫אני קוראת לכל המבוגרים,‬ ‫בעלי החיים והילדים לבוא לכאן‬
‫הכנו לכם היום הופעה שהיא חלום‬
‫הרשו לי להציג, את האחד והיחיד‬
‫ויוו‬
‫צא!‬
‫גבירותיי ורבותיי, זה שוב אני והילדה‬
‫הקצב שלי בא מלבה של הוואנה‬
‫אני מביא אותו לכל עיר וכל נפה‬
‫קיבלתי מתנה אז לא אבזבז אותה‬
‫המסורת הקריבית הישנה‬
‫יחד עם גבי הפלורידיאנית שאין כמותה‬
‫לחמנו באיתני הטבע ובנחשים‬
‫כי נענו לפי הקצב שלנו בלי היסוסים‬
‫ידידי הנוצתי טס על פני הים‬
‫ו-ולנטינה היא היפה מכולן‬
‫הם נוצצים כמו אבן יקרה‬
‫ורוקדים כאילו נולדו בארגנטינה‬
‫אבל אתם לא מבינים מה שאני שר‬
‫כי אני רוקד בקצב יותר מדי מוגבר‬
‫אז תנו לי קצב ותנו לי דקה‬ ‫ותנו לי גבול שאעבור אותו‬
‫השיר החדש שלי הוא מה שאנו צריכים‬
‫היי‬
‫ואם אהבתם את הריקוד, תנו עידוד‬ ‫אם אהבתם את הריקוד, תנו עידוד‬
‫היי‬
‫ואם אהבתם את הריקוד, תנו עידוד‬
‫אם אהבתם את הריקוד‬ ‫-תנו עידוד‬
‫קדימה!‬
‫אני כאן!‬
‫אנחנו כאן!‬
‫כאן!‬
‫ואם אהבתם את השיר, תשירו איתי‬ ‫אם אהבתם את השיר, תשירו איתי‬
‫ואם אהבתם את השיר, תשירו איתי‬ ‫אם אהבתם את השיר‬
‫היי‬
‫את ואני יחידים במיננו"‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬