‫- בוקר טוב. ‫- בוקר טוב.
‫רוצה שאכין לך קפה?
‫כואבת לך עדיין הבטן?
‫זה בסדר, פשוט אקנה משהו בדרך.
‫אתה בא הערב, נכון?
‫- בהחלט. ‫- מגניב.
‫- את מתרגשת? ‫- כן.
‫אני לא מאמין לך.
‫אני כן. פשוט... לא יודעת.
‫אני כן. יהיה ממש טוב.
‫אין לי מושג איך את עושה את מה שאת עושה,
‫אבל אני מתרגש.
‫תודה, אבא. זה משמעותי בשבילי.
‫אני יודע שאת נוטה להלחיץ את עצמך.
‫כן, אני חיה איתך בדירה עם שני חדרי שינה, ‫אין בבעלותי רכב,
‫ושלשום אכלתי טוויקס שמאלי לארוחת הערב,
‫- אז נראה לי שהלחץ הוא חבר. ‫- אבל זה בסדר, זה בדיוק העניין.
‫כי אני אוהב אותך מאוד וגאה בך מאוד.
‫אם תצטרכי לגור כאן לנצח, ‫אני רוצה שתגורי כאן לנצח.
‫אני לא רוצה שתרגישי ‫שאת צריכה לעשות עניין מכל דבר.
‫למה אנחנו לא יכולים להשקיע ‫את כל מה שיש לנו בכל דבר אפשרי?
‫מותק, אם זה נכון, ‫אז למה הלחץ כל כך גדול הפעם?
‫כי אני...
‫אני לא יודעת אם אני יכולה לעשות את זה שוב.
‫בכל מקרה, תקשיב, נתראה הערב.
‫- כן. ‫- יהיה ממש טוב.
‫- נתראה הערב. ‫- כן, בסדר.
‫אוהב אותך, שף.
‫מה נסגר איתכם?
‫כרם, זה דבר טוב.
‫פאק!
‫אתם בסדר, בני זונות?
‫היי. שלום.
‫אתה השף הראשי הכי מעולה ‫במסעדה הכי מעולה
‫בכל ארצות הברית.
‫אז מה אתה עושה כאן?
‫מסעדת "ורנדה" תיסגר לצמיתות ‫החל מאחד במאי
‫מרק פתיחה, פוקצ'ה, קרודו ‫קנולי, שבעה דגים
‫בולונז, גריציה, טי-בון ‫קוויאר, דונאט דובדבנים
‫- בוקר טוב. ‫- בוקר טוב.
‫אתה בסדר?
‫אחלה.
‫אני רוצה לדבר איתך על כמה דברים כיפיים.
‫נהדר. גם יש לי כמה כאלה. רוצה להיות ראשון?
‫כן, אשמח.
‫עם טיפ לעומת בלי טיפ,
‫זו צריכה להיות שיחה פשוטה, ‫ללא אי נעימויות בכלל.
‫וגם, מה זה, לעזאזל?
‫- זה ציור. ‫- כן, הוא מזעזע.
‫טוב, שלחתי לך תמונה שלו ‫ושאלתי אם אפשר לתלות אותו.
‫אז פשוט תלית אותו? הכתף שלך בסדר?
‫ביקשתי ממך לא לענות אם אפשר לתלות אותו.
‫הכתף שלי פשוט... אני לא יודעת. ‫טוב, בסדר, תורי.
‫חלון הכריכים לא יכול להיפתח ‫כי אין לנו אישור הגשה בטוחה.
‫אנחנו חייבים לקבל אישור הגשה בטוחה ‫כדי לפתוח אותו,
‫ואיברה לא חידש את האישור שלו.
‫מחקו את זה מהרשימה.
‫כן. מתברר שמחיקה היא לא מדע מדויק.
‫יש לך מושג איך אפשר לעשות את זה מהר?
‫כן, יש לי.
‫- ג'ימי? ‫- ג'ימי.
‫סטיבי ומישל לא יכולים לבוא הערב, וזה מבאס.
‫חוץ מזה, הזמנתי את אימא.
‫הזמנת את אימא?
‫כן.
‫המוזמנים הם חברים ומשפחה.
‫גם חברים ומשפחה זה לא מדע מדויק, שוג.
‫אל תתחרפן אם תראה אותה.
‫אל תתחרפני אם לא תראי אותה.
‫מה זה בדיוק אישור הגשה בטוחה?
‫- אל תשנה נושא. ‫- לא שיניתי.
‫אני עדיין חושב על הציור הזה.
‫אישור הגשה בטוחה הוא הכשרת בטיחות מזון.
‫זה לא מתאים לי.
‫- הכשרת בטיחות מזון לא מתאימה לך? ‫- הציור הזה לא מתאים לי, נאט.
‫טוב.
‫אני בסדר עם אימא.
‫אתה בטוח?
‫- אני בסדר עם אימא. ‫- טוב.
‫- איפטר מהציור. ‫- תודה.
‫אל תחשבו יותר מדי
‫היי, אין לנו צוות מלצרים מלא, ‫אנחנו צריכים מגישים.
‫אולי נגיש רק תשע מנות?
‫- כן, לא, זה מתאים להרצה. ‫- מגניב.
‫- אולי... ‫- נחליף את הקרודו?
‫תפריט הדוב
‫- קרודו ו... ‫- אחת הפסטות.
‫כן, הקוואטלי.
‫- כן. ‫- בסדר.
‫- הצלחת לתפוס את טוני? ‫- לא, עדיין לא.
‫יש לך...
‫כן.
‫- בעצם, הבאתי לך משהו. ‫- טוב.
‫לאחר כך.
‫- המדים החדשים הגיעו? ‫- כן.
‫נלבש סינרים כחולים עד הסרוויס?
‫- כן, שף. ‫- מגניב.
‫היי, מי זה טוני שוב?
‫איש המקררים.
‫לעזאזל.
‫- לעזאזל! אלוהים, איזה זין. ‫- זה בסדר.
‫- לא, אני מצטער. פשוט פספסתי אותו. ‫- כן.
‫- אני מצטער. ‫- כן. אני יודעת שפספסת אותו.
‫אני מצטער. זין.
‫אני מרגישה שאני משקיעה בזה כל כך הרבה.
‫- לא יודעת, זה בדיוק מה... ‫- אני יודע.
‫- ... שאתה אמרת. ‫- אני יודע.
‫אני לא מנסה...
‫אני פשוט צריכה ממך מיקוד כמו שאתה ‫צריך ממני. אני לא רוצה לחלוק אותו, סליחה.
‫אני מבין. כן? היי.
‫היי. שכחתי לשאול כי אני קמלה לאיטי.
‫שמעת מטום?
‫- מי זה טום? ‫- טום הוא איש המקררים.
‫- זה טוני. ‫- לא, זה טוני.
‫- טום או טוני? ‫- אדאג לזה.
‫את יכולה פשוט להתקשר אליו?
‫- בסדר. ‫- אני אעשה את זה, לא, זה בסדר.
‫יש לך טלפון בימים אלה?
‫- כן, נאט, יש לי טלפון. ‫- טוב.
‫תודה.
‫טוב. איך אתה מרגיש בקשר לתפריט?
‫טוב. התפריט נראה טוב. הוא נראה כמו תפריט.
‫רק צריך להכין אותו אלף פעם עכשיו.
‫- את בסדר? ‫- תשאל אותי אחר כך. אתה?
‫איך מערכת היחסים שלך עם אימא שלך?
‫מאיפה זה הגיע?
‫נאט הזמינה את אימא שלנו לארוחת הערב.
‫היא לא טובה?
‫היא לא טובה.
‫זה בסדר מבחינתי, כי אני יודע שהיא זוועתית,
‫אני יודע למה לצפות, ‫אבל זה ממש לא טוב לנאט.
‫היא מצפה לאיזשהו סוג של נס.
‫בתשובה לשאלה שלך,
‫אין לי מערכת יחסים נהדרת עם...
‫היא מתה. היא לא בחיים.
‫יכולתי לומר את זה מוקדם יותר, כנראה.
‫כן, היא מתה כשהייתי בת ארבע. זאבת.
‫אני מצטער, הייתי צריך לדעת...
‫לא, תפסיק. אל תעשה את זה.
‫- את מה? ‫- את הקטע של "משתתף בצערך".
‫זה בסדר. זה קרה מזמן. לא יודעת.
‫- הייתי קטנה. עזוב. ‫- אני מצטער.
‫- תודה. ‫- כן.
‫אז אין לנו מערכת יחסים טובה במיוחד.
‫פשוט בגלל כל עניין המוות.
‫נשמע הגיוני.
‫- נשמע הגיוני לגמרי. ‫- כן.
‫להמשיך קדימה
‫היי.
‫- מה קורה? ‫- אולי תשכבי לנוח?
‫אם אשכב לנוח, לא אקום לעולם.
‫תראה את התוכנית החודשית.
‫טוב. שבי.
‫תודה.
‫- כן. ‫- מה "כן"?
‫אנחנו מסודרים לשבועיים הבאים, ואז...
‫זה לא רע.
‫- נכון, זה לא רע. ‫- זה לא.
‫אבל זה בקושי טוב. ‫אנחנו צריכים שזה יהיה נהדר.
‫עלויות המזון וכוח העבודה הן גבוהות. ‫הטבחים האלה לא זולים.
‫את יודעת מה עוד לא זול?
‫- מלון וקוויאר? ‫- נכון.
‫- אבל הם מגניבים. ‫- הם בהחלט מגניבים.
‫כל כך מגניבים, שהתפריט צריך לעלות בחמישה.
‫כן. חמישה. שבע. מסכים.
‫כן? זה מה שאתה חושב?
‫נראה לי. אני לא בטוח על מה אנחנו מדברים.
‫כן, אנחנו צריכים ‫להעלות את המחירים בחמישה אחוזים.
‫סגור.
‫אני לא נלחצת עדיין. אני לא נכנסת לפאניקה.
‫- כן, גם אני, שף. ‫- כן.
‫כמה שולחנות הוזמנו לשבוע הבא?
‫בשבוע הבא אנחנו מלאים.
‫כן? ואז?
‫ואז, את יודעת, לא מלאים באותה מידה.
‫טוב, אם נדעך, נמות.
‫יש רשימת המתנה?
‫כמה בהמתנה בכל ערב?
‫- אפס. ‫- טוב.
‫אני נלחצת.
‫לא, בחייך. זין על זה, אנחנו נצליח.
‫כן?
‫אנחנו נצליח.
‫טוב, שף, תמליחי את זה כמו מדרכה בשלג.
‫- כמו הבית שגדלתי בו. ‫- איפה גדלת, באריזונה?
‫שף, תראה. טוב?
‫- מחבתות, בבקשה. ‫- כן, שף.
‫למה זה בצד שמאל?
‫זה אמור להיות בצד ימין כי כולנו ימניים.
‫- למה אתה מופתע? ‫- שיט!
‫ידי חמאה!
‫זו אשמתי. מי לעזאזל שם את זה בצד שמאל?
‫הקבלן השמאלי שהתקשר אליך מיליון פעם.
‫- יש לך טלפון בכלל? ‫- כן, יש לי טלפון.
‫למה לא אמרת לו לשים את זה בצד ימין?
‫כי אתה ביקשת ‫לתת אישור סופי על כל הציוד, שף.
‫זה אתה.
‫- תתרכזו, בבקשה. ‫- מאחור. זה מהיר בטירוף.
‫- מהיר בקטע מוגזם. ‫- כן, זה מלחיץ אותי.
‫- נראה טוב? ‫- כרמי, אני מוכן.
‫כן, אני כבר בא, שף.
‫טוב, שעתיים לפתיחה, שפים.
‫- הרצת תפריט עוד 45 דקות. ‫- כן, שף.
‫שף, מאחור. כאן למטה.
‫- טעמת את זה? ‫- עוד לא.
‫- למטה. ‫- לא מספיק חמוץ.
‫לצמצם את זה עשר דקות, אולי. ‫זה לא מספיק סמיך.
‫- כן, שף. מאחור. ‫- תודה.
‫תניחו את הידיות בזווית של 45 מעלות,
‫נוכל לתפוס אותן מהר יותר, וכל שנייה חשובה!
‫- שפים! ‫- כן, שף!
‫מאחור.
‫- שף, בדיקה? ‫- מהמם, שף. יש אישור. תודה.
‫- מרקוס, מוכן? ‫- בוא נעשה את זה.
‫מאחור. פינה.
‫- סיד? ‫- כן, אני באה. מאחורייך.
‫טוב, יש לנו קינוח ראשון.
‫הדוב
‫המאפה של אימא.
‫- הוא יפה, שף. ‫- תודה, שף.
‫מספר שתיים. כבר ראיתם את זה, אבל...
‫- סאנדיי קופנהגן. ‫- קינוח קלאסי.
‫נכון?
‫והקינוח השלישי הוא הסופגנייה של סידני.
‫בסוגריים, "אחרי שכרמי הרס אותה".
‫לא יודע מאיפה הגיע השם הזה.
‫לא מדביל שירגיש על זה רע כל החיים.
‫לא, אבל אני שמח שהוא מרגיש רע.
‫- אני מציעה שנשפר את השם. ‫- יופי.
‫- כן. ‫- אפשר לדבר על זה.
‫- מרקוס, חבילה מדנמרק. ‫- תודה, שף.
‫הרביעית היא מנת בונוס לא מתוקה.
‫רק רגע.
‫יש בה משהו קטן מכל אחד מאיתנו.
‫כל מה שאנחנו יודעים זה על זה.
‫לא הייתי מכיר אף אחד מכם ‫אם לא הייתי עובד ב"דה ביף".
‫איך קוראים לה?
‫"המייקל".
‫אתה יודע להפתיע, אה?
‫ג'ף? ג'ימי בחזית המסעדה.
‫כן, טי, תודה.
‫ניקיון.
‫שף!
‫מה אני צריך לעשות?
‫אתה תהיה בסדר. מבחן מקוון של שמונה שעות. ‫תגיד לו להיבחן הערב.
‫פקחי התברואה לא יבואו היום.
‫- אתה בטוח בזה? ‫- לא.
‫יש עוד משהו.
‫- אני רוצה לדעת מה זה? ‫- אתה בהחלט רוצה.
‫זה, ידידי, ‫אישור פתיחת עסק של מדינת אילינוי,
‫שלפיו למסעדת "הדוב" מותר לעשות עסקים
‫אך ורק במדינת אילינוי.
‫מזל טוב, שותף.
‫תודה.
‫זה...
‫זה כבד.
‫רגע כבד, נכון? כל הסיכויים נגדך, ילד.
‫- באמת? ‫- כן, באמת.
‫אני יכול לשתף אותך בסיפור ‫על כישלון חרוץ ומוחלט?
‫- כן, חיכיתי לו. ‫- נפלא.
‫אתה זוכר את אלכס גונזלס, ‫עוצר הביניים של הקאבס?
‫לא נראה לי.
‫חבל שלא נראה לך, ‫אבל אני אסביר למה לא נראה לך.
‫הוא היה שחקן טוב. שחקן חזק, ‫עבר הרבה מקבוצה לקבוצה.
‫הוא היה בקאבס במשך שנתיים.
‫באחת השנים האלה הם שיחקו נגד מיאמי מרלינס.
‫הקאבס הובילו 3-1. ‫תחילת הסיבוב השמיני, משחק שישי.
‫הליגה הארצית, סדרת האליפות, כן?
‫אם הם ינצחו, הם יעפילו לוורלד סיריס.
‫בשלב הזה הם לא העפילו כבר איזה 45 שנה.
‫הראנר הגיע לבסיס הראשון, ואז לשני. ‫נותר בסיס אחד.
‫מיגל קבררה נותן חבטה ‫עלובה ומחורבנת לגונזלס.
‫תפיסה פשוטה, קלי קלות.
‫אבל מסיבה לא ברורה, ‫גונזלס תהה אם לתפוס אותה ביד שלו,
‫או בכפפה שלו,
‫או בשתיהן.
‫הוא לא הצליח לתפוס, פספס את הדאבל פליי
‫ולא הצליח לשלוח את הקאבס לסיבוב התשיעי.
‫טעות אנוש שלו, נכון?
‫כתוצאה מכך, הבסיסים מאוישים,
‫וכתוצאה מכך, הכול מתחרבש.
‫טעות גוררת טעות. וואו.
‫הקאבס על הקרשים, ‫המרלינס עושים חמש הקפות, הקאבס מפסידים.
‫אז למה אנחנו לא זוכרים אותו?
‫כי בסיבוב הזה בדיוק, כמה מהלכים קודם לכן,
‫לואיס קסטיו חבט כדור ‫אל מחוץ למגרש החיצוני השמאלי,
‫ואלוהים אדירים, באותו רגע נראה
‫שמויזס אלו עומד לתפוס את הכדור הזה,
‫והקאבס יובילו עם ארבע נקודות.
‫במקום זה, בדיוק כשמויזס קפץ אל הכדור,
‫אוהד ביציע, כמה ס"מ ממויזס,
‫עשה מה שכל אדם דפוק ‫היה עושה עם כדור דפוק
‫שעף לעברו במשחק של הליגה הבכירה.
‫הוא ניסה לתפוס אותו.
‫אבל הכפפה שלו נתקלה בכפפה של מויזס, ‫הכדור נפל והמהלך נגמר.
‫לכו להזדיין, קאבס.
‫ברטמן.
‫- ברטמן. ‫- כן.
‫וכולם רוצים להרוג את סטיבי ברטמן הקטן.
‫אבל הפשלה של אלכס גונזלס, ‫תאמין לי, היא הפשלה האמיתית, נכון?
‫היא הובילה לשמונה פשלות נוספות.
‫אבל אז, כל הפשלות נשכחו בגלל סטיבי ברטמן.
‫כי כל העולם ואחותו ‫רוצים להאשים את הבחור הדפוק הזה
‫במקום את הבני זונות הדפוקים ‫שדפקו את המשחק באמת.
‫הוא סתם בחור רגיל, נכון?
‫עם אוזניות רגילות, ‫מושיט יד לכדור שיצא מהמגרש
‫בערב יפה בריגלי.
‫בסופו של דבר הוא נשא באשמה
‫במקום קבוצה שלמה שהסיטה את המבט מהכדור, ‫פשוטו כמשמעו.
‫טוב, אז אנחנו לא רוצים להיות ברטמן, נכון?
‫לא, טמבל, אתם לא רוצים להיות גונזלס. ‫אתם לא רוצים לאבד מיקוד.
‫- אתה בכלל... ‫- נכון. כן.
‫כרמן.
‫- אתה רוצה להיות הבחור, נכון? ‫- כן.
‫אז תהיה הבחור.
‫העסק הזה, כמו הרבה עסקים, מבאס.
‫אבל העסק הזה מבאס עוד יותר
‫כי שולי הרווח כמעט לא קיימים, נכון?
‫וטעויות אנוש? הן מדבקות.
‫אז אתה לא יכול להרשות לעצמך
‫להסתתר מאחורי סטיבי ברטמן הקטן. הכול עליך.
‫הכול עליך.
‫לכן אתה צריך להשפיל מבט, להתרכז ‫ולחיות אך ורק את הדבר הזה.
‫אני רוצה שהמקום הזה יצליח לך. באמת.
‫אני לא רוצה לקחת לך אותו. ‫אני לא רוצה להרוס אותו.
‫אני אקח לך אותו ואהרוס אותו.
‫אני לא רוצה.
‫אבל כדי שהוא יצליח לך,
‫אתה צריך לתת לו כל דקה וכל טיפת דם שיש לך.
‫אסור לך להסיר ממנו את המבט.
‫ובתמורה, אתה יודע מה תקבל?
‫בעיטה קטנה וחדה בביצים, מדי יום,
‫בעתיד הנראה לעין.
‫איך כל זה נשמע לך?
‫אני...
‫האמת היא שאני יוצא עם מישהי.
‫באמת?
‫- כן. ‫- ברצינות.
‫אחיין, אני לא יודע ‫אם אי פעם הייתי שמח כל כך
‫לשמוע משהו כל חיי.
‫ואני אומר את הדבר הבא עם כל האהבה שבליבי.
‫אוי, לא.
‫ארוחה משפחתית מקדימה.
‫- היי. ‫- היי.
‫את בסדר עם תחליף הפונטרל?
‫כן. את בסדר עם החיים?
‫כן.
‫- פשוט לא אכלתי. ‫- אכין לך משהו.
‫לא, אני לא יכולה לבקש דבר כזה.
‫על מה את מדברת? מה תרצי?
‫- אומלט. ‫- כן, אני יכולה להכין לך אומלט.
‫- כן? ‫- כן. חכי במשרד.
‫טוב. תודה.
‫- היי. ‫- היי.
‫בא לי לבכות.
‫ברצינות, את מדהימה. תודה.
‫- טוב, אל תסתכלי עליי אוכלת. ‫- בסדר.
‫את גאונה אמיתית.
‫די, תפסיקי.
‫יש להפריד את הפירות והירקות ‫מהבשר, העוף ומאכלי הים.
‫הגשה בטוחה
‫זה הגיוני.
‫יש לשטוף את הפירות והירקות...
‫מעולה.
‫... לפני הכנתם עם מרכיבים אחרים.
‫יש לנקות ולחטא
‫את כיור ההכנה ואת משטח העבודה ‫לפני תחילת ההכנה.
‫מקובל עליי.
‫איש המקררים
‫קלייר נייד
‫- היי, כרם. ‫- שף.
‫- תטעם את זה? ‫- כן.
‫- כל הכבוד, שף. זה טעים. ‫- תודה, שף.
‫חצי שעה לפתיחה! שפים!
‫שף!
‫קלייר ‫שיחה שלא נענתה
‫קלייר ‫הודעה קולית
‫מרקוס, זה מדהים.
‫תודה, שף.
‫- הכול בזכותך. ‫- על מה אתה מדבר? זה שלך בלבד.
‫- את עודדת אותי. ‫- כי נתת לי לעודד אותך.
‫כי את מכירה אותי.
‫לא, אנחנו לא מנהלים את הוויכוח הנדוש הזה.
‫- מה את עושה אחר כך? ‫- מתי?
‫אחרי העבודה.
‫בטח אקיא 40 פעם.
‫את רוצה ללכת לאכול לפני זה,
‫או אחרי זה, או בין לבין?
‫אני לא יודעת אם יש זמן.
‫חוץ מזה, אנחנו צריכים לתרגל את זה ‫עם המלצרים, אז אני אקרא להם,
‫ואז בוא נעבור על המרכיבים, האלרגיות...
‫לא הצעת לי לצאת איתך או משהו, נכון?
‫- לא. ‫- לא, סליחה, רק רציתי לוודא.
‫זה מוזר. לא יודעת למה הנחתי.
‫- אני... זה מוזר? ‫- לא, לא מוזר, מן הסתם.
‫לא. התכוונתי... אתה יודע למה התכוונתי.
‫- כן. ‫- אנחנו יכולים... כן.
‫בוא... אני הולכת... זה היה ממש טעים.
‫- מגניב. ‫- תודה, שף.
‫טוב. לעזאזל.
‫לעזאזל.
‫היום הראשון, צוות.
‫אני רוצה להודות לכם. ‫תודה רבה על העבודה הקשה שלכם.
‫לא הייתי מעדיף להיות באף מקום אחר בעולם, ‫מאשר כאן איתכם.
‫יש לנו מזל גדול
‫ונוכל הערב להעיף לאנשים את המוח.
‫אבל כדי לעשות את זה, ‫אנחנו צריכים לקרוא להם את המחשבות, בסדר?
‫- ניל, איך עושים את זה? ‫- קולטים את החדר.
‫כן, איך עושים את זה?
‫קוראים הבעות פנים, ‫מקשיבים לסימנים מילוליים,
‫אנחנו רוצים להיכנס לאנשים לראש.
‫כן. נשאל שאלות, לא יותר מדי, נהיה נחמדים.
‫נזכור שמות, נזכור הכול.
‫כשניכנס לחדר הזה,
‫נעבור למצב של רגישות עמוקה ומוגברת.
‫מי זוכר מה אמר וסודווה, משיט המעבורת,
‫לסידהרתא על גדת נהר הגנגס?
‫הוא לחש, "תקשיב טוב יותר".
‫זה מה שאנחנו נעשה.
‫הוא גם אמר שכוסות המים תמיד מלאות,
‫שברגע שמישהו קם, ‫מקפלים לו את המפית ומניחים אותה על הכיסא.
‫אם מישהו נראה משועמם, ‫מפיגים לו את השעמום.
‫אם לאוכל לוקח יותר מדי זמן להגיע, ‫מאיצים אותו.
‫אם נראה שקר למישהו, גארי, מה עושים?
‫- אנחנו מחממים אותו. ‫- נכון.
‫אבל אל תגרמו להם לבקש.
‫תקשיבו. תסתכלו.
‫תבצעו. בסדר?
‫אנחנו נהיה כמה צעדים לפניהם הערב.
‫צפייה מראש יוצרת יוקרה.
‫כן.
‫אברקדברה, שפים.
‫- בן דוד? ‫- כן, יפה מאוד. תודה, בן דוד.
‫כן.
‫הערב תתקיים החזרה הגנרלית.
‫מטרתה היא למצוא את הסדקים.
‫אנחנו נגיש תפריט טעימות.
‫תשע מנות. זה האימון הטוב ביותר, בסדר?
‫זה יהיה משוגע,
‫זה יהיה מבלבל, וזו המטרה.
‫אל תשתגעו, אל תתבלבלו, בסדר?
‫אני רוצה שתנסו להיות ממוקדים.
‫- טוב? ‫- שף!
‫כן. יהיו טעויות, והמטרה היא ללמוד מהן.
‫כולנו כאן כדי ללמוד, נכון?
‫אני רוצה שנזכיר לאורחים שלנו ‫שהם לא יקבלו חשבון הערב.
‫גרי וניל שעומדים כאן
‫הם הקברניטים שלנו. ‫הם יסתובבו בין השולחנות.
‫נאט תהיה בחזית,
‫ואני אהיה מאחור אם תצטרכו משהו.
‫תודה לכם.
‫- תודה רבה. ‫- שף.
‫היי. סליחה על האיחור.
‫המנות שיוגשו יהיו כמו שהן כתובות בתפריט,
‫פרט לעובדה שהעולש יוחלף בפונטרל,
‫ויש מנה נוספת בתפריט,
‫קנולי מורטדלה ופרמזן
‫עם "קוויאר" מוסטרדה.
‫זה לא באמת קוויאר... תודה.
‫וגם עם קראמבל פיסטוק מעל.
‫אם יש לכם שאלות, ‫אתם מוזמנים לשאול אותי או את שף,
‫אבל כן, תודה.
‫- שף! ‫- תודה, שף.
‫נשמע טוב.
‫תזכורת אחרונה. תת"ת. ‫תמיד תהיו בתקשורת, בסדר?
‫אני רוצה שהחזית תדע מה קורה במטבח,
‫ושהמטבח ידע מה קורה בחזית בכל רגע נתון.
‫תזרימו את הפתקים, תהיו מעודכנים.
‫וכן, 25 דקות לסרוויס.
‫- לעבודה! ‫- סרוויס!
‫תודה לכם!
‫תודה! קדימה.
‫- כן. ‫- קטן עלינו.
‫זוכר? לא ידעתי.
‫אני כל כך מתרגש, אבל גם מפחד.
‫- אבל כל כך מתרגש. ‫- אני יודע.
‫תפסיק לדבר, אתה זז יותר מדי.
‫אני נראה ממש טוב, ‫אז אתה צריך לקרוא לי "שף".
‫אני אקרא לך "זין" כי זה מה שאתה.
‫פק, אני לא מוצא מברג.
‫נראה לך שאני אדע איפה יש מברג?
‫אני עובד בחזית המסעדה עכשיו.
‫- שינית פאזה, אה? ‫- כן, לגמרי, הוא השתנה.
‫כן, אני שונה עכשיו. אני בחזית, ‫ואני לא יודע איפה המברגים.
‫- כן, זין על המברגים. ‫- זין עליהם.
‫- טוב, אני אלך... ‫- צחקתי. בחייך.
‫קח. הוא היה עליי.
‫כבוד. תודה.
‫- היי, כרמן. ‫- כן?
‫קלייר תבוא הערב?
‫כן, נראה לי שכן.
‫כן, אנחנו ממש אוהבים אותה. הוא נחמדה.
‫כן, אני מחבב את קלייר, בן דוד.
‫כן, גם אני מחבב אותה.
‫אתם נראים טוב.
‫- כל הכבוד. ביי, נתראה שם. ‫- תודה, שף.
‫אחי, אנחנו נראים טוב.
‫אני אקרא לך את המחשבות.
‫- כמו אל קפונה. ‫- אחי.
‫- היי, סיד? ‫- כן?
‫- את יכולה לבוא הנה ולעזור לי? ‫- כן, בטח.
‫תודה.
‫זה קצת לא מאוזן, ‫את יכולה להתכופף ולהחזיק את הלוח?
‫כן. בסדר.
‫את בסדר?
‫- כן. ‫- כן.
‫תודה.
‫- אלוהים. אני מצטערת. ‫- לא, את בסדר?
‫- כן. ‫- יופי.
‫תשמעי, את...
‫מגיע לך מלוא תשומת הלב שלי.
‫ואני מצטער.
‫- לא, אל... ‫- פשוט...
‫- זו לא אשמתה של קלייר. ‫- לא חשבתי שזו אשמתה של קלייר.
‫- אני יודע. ‫- בסדר.
‫אני רק אומר שאני לא אמור לפצל את הקשב שלי.
‫אני לא צריך לחלק אותו. אני מבין.
‫אני לא רוצה שתחשוב שקינאתי ‫או שהייתי ממורמרת או משהו כזה,
‫- כי זה לא ככה בכלל. ‫- כן.
‫תודה שאמרת את זה. אני לא...
‫היא הייתה ממש נחמדה, אני בטוחה שהיא נהדרת.
‫כן, היא נהדרת.
‫כן?
‫כן.
‫כן, היא כל כך נהדרת שזה מפחיד אותי בטירוף.
‫לא יודעת. כשאמרתי את כל הדברים האלה, ‫נראה לי ש... לא יודעת.
‫פחדתי, וזה יצא עקום.
‫ממה את מפחדת?
‫בעצם, את יכולה לחזק את הצד ההוא? ‫אני אחזיק כאן.
‫- כן. ‫- ואז תמשיכי לדבר, בבקשה?
‫- בסדר. יותר טוב? ‫- כן.
‫תמשיכי.
‫לא יודעת, נראה לי ש...
‫נראה לי שאני מפחדת ש...
‫אין לי מה שדרוש כדי לא לדפוק את זה.
‫את לא תדפקי את זה.
‫אחי, אני דופקת דברים.
‫אני דופק דברים כל הזמן. כל יום.
‫כן, אבל לא...
‫לא ככה.
‫- היית יכול לעשות את זה בלעדיי. ‫- לא.
‫כן.
‫לא הייתי רוצה לעשות את זה בלעדייך.
‫את יודעת,
‫בזכותך אני טוב יותר בזה.
‫בזכותך אני טובה יותר בזה.
‫את עדיין אוהבת לבשל, נכון?
‫- כן. ‫- כן.
‫- הרגע הכי טוב ביום שלי היה לפני עשר דקות. ‫- כן?
‫הכנתי לנאט אומלט.
‫את אוהבת לדאוג לאנשים.
‫כן, כנראה.
‫מה היה באומלט?
‫גבינת בורסאן, ‫ופיזרתי מעליו עירית ושבבי צ'יפס.
‫- כן? ‫- כן.
‫- איזה צ'יפס? ‫- בטעם שמנת חמוצה ובצל.
‫- לעזאזל. ‫- כן, הסוג המסולסל.
‫- הוא בטח היה מדהים. ‫- הוא היה מעולה.
‫זה טוב.
‫מה אם אף אחד לא יבוא?
‫אז אף אחד לא יבוא.
‫ואם הם יבואו, והאוכל יהיה מחורבן?
‫אז נשפר אותו.
‫ומה אם אני...
‫אתמוטט לגמרי?
‫אם אני פשוט אפשל ואכשל?
‫לא אתן לך.
‫- הנה מה שרציתי לתת לך. ‫- כן.
‫חברה שלי עזרה לי להכין את זה.
‫- ג'פרי, תן לי אישור? ‫- כן.
‫את לא לבד, סיד.
‫גם אתה לא.
‫טום בראון ‫ניו יורק
‫ס"א
‫הדוב
‫חמש דקות לפתיחה, שפים. אורות!
‫כן, שף.
‫טועמים שוב הכול. טוב, שפים?
‫תכפתרי את החולצה, בבקשה.
‫תורידו חמאה מהמדפים.
‫- שף. ‫- כן, שף.
‫מאחור.
‫תפתח את זה, תניח את זה בצד. ‫מהר, בבקשה, שף.
‫- גריל, חם, שף. ‫- כן, שף.
‫הסטייקים בטמפרטורת חדר. ‫אני רוצה טיימרים בכל עמדה.
‫לעמדה שלך מייד, שף.
‫כל הדגים למנת שבעת הדגים ‫צריכים להיות חתוכים ומוכנים.
‫- טעמת? ‫- כן.
‫פינה!
‫היי, מה אתם עושים כאן?
‫פרמזן לכרם.
‫- היא לא נתנה לנו להיכנס מקדימה. ‫- זה טוב.
‫- הבוקטיני מחולק למנות? ‫- שף.
‫- הפנצ'טה מוכנה? ‫- שף!
‫- כל המגשים נקיים ומצוחצחים? ‫- שף!
‫- החוצה. ‫- זו הייתה מסעדת הבית שלי!
‫נפגשנו בפס.
‫כרם, אתה נראה טוב.
‫אני צריכה להכין מחדש, נכון?
‫לא. זה מדהים, שף.
‫- בן דוד! מקדימה! ‫- כן.
‫תודה, ג'פרי.
‫ג'ף, אני משתמשת עדיין בסכין שלך. ‫מצטערת שלא החזרתי לך.
‫אני לא זוכר שביקשתי אותו בחזרה. ‫תודה, שף.
‫- טוב? ‫- היי.
‫טוב.
‫- טוב? ‫- טוב.
‫בסדר.
‫שולחן כל רבע שעה.
‫חצי שעה עד למילוי המקום.
‫ארבעים וחמש דקות עד שנהיה עמוק בחרא.
‫לבחור?
‫לבחור.
‫אם הניצחון שלנו...
‫תתפללי למעננו.
‫שף סידני!
‫היי.
‫מוכנה?
‫כרם?
‫הספינה שלך, קברניטה.
‫תגיד את זה, שף.
‫לכו על זה בכל הכוח.
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון