‫- מראה שחורה -‬
‫- מעבר לים -‬
‫חמודה?‬
‫אם את מגרדת באף, ‬ ‫תשתדלי לחזור לתנוחה שהיית בה קודם.‬
‫למה אני צריכה להיות פה?‬ ‫זה היומולדת של ריקי.‬
‫והוא אחיך.‬
‫טוב…‬
‫כולם מוכנים ליציאה?‬
‫לילי, את משוחררת.‬
‫בוא.‬
‫אני עוד לא רגיל לאחיזה שלי.‬
‫אני עדיין מתרגל אליה.‬
‫היי.‬
‫אז…‬
‫הנרי שאל מתי נאכל.‬
‫- ארתור היילי‬ ‫נמל תעופה -‬
‫אני יכולה להתחיל.‬
‫זה כל מה שאתה עושה, מר פוטס?‬
‫ממציא דברים?‬
‫אם זה כל מה שאני עושה?‬ ‫-ומה המכשיר הזה?‬
‫הוא עוד לא מוכן, אבל בסופו של דבר‬ ‫אני מקווה לשדר תמונות נעות באלחוט.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, באמת.‬
‫כשם שמרקוני…‬ ‫-וזה?‬
‫גבירתי, זו מכונה לייצור ממתקים.‬
‫וזה אחד הממתקים?‬ ‫-אכן.‬
‫גם זה שלך?‬
‫סלח לי.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל…‬
‫אתה דייויד רוס?‬
‫אכן כן.‬
‫כבוד להיפגש איתך, אדוני.‬
‫אלוהים… ממש כבוד.‬
‫תודה. נחמד מצדכם.‬
‫אתה כזה אמיתי.‬
‫זה לא ייאמן.‬
‫אפשר?‬
‫אלוהים!‬
‫זה מדהים.‬
‫אז… שם למעלה, אתה ישן כרגע?‬
‫זה סוג של שינה.‬
‫החוויה האנושית, ‬ ‫הישרדותו של גוף האדם, של החיים…‬
‫זה חלק מרכזי במשימה.‬
‫בכל אופן, אנחנו צריכים…‬
‫נהדר לפגוש אותך.‬ ‫-ממש נהדר.‬
‫אני יודעת שהם נרגשים, ‬ ‫אבל לפעמים הם ממש גסי רוח.‬
‫הם לא מודעים לזה, יקירתי.‬
‫אלוהינו, אבינו שבשמיים, ‬ ‫ברך אותנו ואת מתנותיך, ‬
‫אותן קיבלנו משפע נדיבותך, ‬ ‫דרך ישוע הנוצרי, משיחנו.‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫אני יודע, אבל תצטרכו לחכות.‬
‫רגע! אמרתי לחכות ל״למקומות היכון צא״!‬
‫לא למהר מדי!‬
‫ניצחון ברור ללילי.‬
‫ניצחון ברור.‬
‫אימא, נו כבר!‬
‫אני באה.‬
‫לילה טוב. אני אוהב אתכם.‬
‫לילה טוב.‬
‫מצטער, יקירתי. אני חייב ללכת.‬
‫תישארי ערה?‬
‫אם לא ניפגש…‬
‫מצטער.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫היי, קליף.‬
‫דייויד. מה קורה?‬
‫פגיעה קלה כלשהי. פסולת, קרוב לוודאי.‬
‫אבל יש סדק בציפוי הסולארי.‬
‫קדימה.‬
‫לא שאלתי. איך בבית החדש?‬
‫עדיין מתמקמים, אבל… טוב.‬
‫זה רחוק מהעיר, כמו שאני אוהב.‬
‫הנרי אוהב לנשום אוויר כפרי?‬
‫הוא קצת שקט, אבל…‬
‫הוא יתרגל.‬
‫ולנה?‬
‫קייפ אן קוסמופוליטית מספיק בשבילה?‬
‫היא בסדר.‬
‫באמת?‬
‫פגשתי אותה רק פעם אחת, אבל…‬ ‫היא נראתה לי כמו אשת חברה.‬
‫נראה לי שטוב לה שם.‬
‫מתי בדיקת הסיבולת הבאה שלנו?‬
‫בשישי.‬
‫אוקיי.‬
‫להתראות בשישי.‬
‫שבוע טוב.‬ ‫-גם לך.‬
‫היי.‬
‫עדיין קוראת?‬
‫סתם מסתכלת על המילים, אתה יודע.‬
‫אולי נעשה מסיבה קטנה?‬
‫מסיבה?‬
‫מי ייסע עד הנה?‬
‫למקומיים.‬
‫להגיד שלום, ‬
‫לפגוש את השכנים…‬
‫אירוע קטן. בגינה.‬
‫לא יודע.‬
‫טוב שהנרי יכיר ילדים מהאזור.‬
‫נראה.‬
‫צאו מהבית שלי.‬
‫פגשנו את איש המכונה!‬
‫איזה טריפ.‬
‫אני קפא.‬
‫אלה, סיגמא, תטא, ואפסילון.‬
‫לא מעניין אותי.‬
‫אתם בבית שלי.‬
‫אכן.‬
‫יש לך זין?‬
‫שאלה טובה.‬
‫תסתלקו מפה עכשיו.‬
‫עכשיו!‬
‫לא יפה שאתה לא עונה לי.‬
‫אני אומר לכם לעוף מהבית שלי.‬
‫אתה תשבור לקפא את הראש פה, בחדר היפה שלך?‬
‫אם אצטרך.‬
‫זה עלול לשבש לך את התדר.‬
‫אם תלכו מכאן עכשיו, ‬
‫כלום לא יקרה.‬
‫״כל אוהד ביציעים ידע‬ ‫שתורו של קייסי לחבוט.״‬
‫תפסו אותו.‬
‫איפה אתה בכלל, גבר?‬
‫תמקמו אותו.‬
‫קדימה.‬
‫תיישרו את הזרוע שלו.‬
‫בוא נראה מה יש לך בתוך היד.‬
‫לא!‬
‫כן.‬
‫לא!‬
‫זה סטייק קשה.‬
‫הזוי.‬
‫אתה אפילו לא מדמם כמו שצריך.‬
‫אתה…‬
‫לגמרי לא טבעי, ידידי.‬
‫פאק.‬
‫סיגמא, תני את הפטיש שלך.‬
‫תטא, תביאי את המשפחה שלו.‬
‫לא!‬
‫נסה להבין איפה אתה.‬
‫נו כבר.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה, לא את הילדים שלי. בבקשה.‬
‫בבקשה, לא את הילדים שלי.‬
‫אז ילדים של מי הם?‬
‫אנחנו רק רוצים לגלות‬ ‫מי חוץ ממנו הוא מכונה, אדון ארנב.‬
‫לא… אף אחד מאיתנו.‬
‫זה רק הוא. רק דייויד.‬
‫אנחנו אמיתיים.‬
‫אנחנו אמיתיים. אני…‬
‫דם. דם אמיתי.‬
‫כשנחתכתי.‬
‫אין לי ספק שאת אמיתית.‬
‫כן.‬
‫ושהילדים שלך אמיתיים.‬ ‫-כן.‬
‫צר לי לדווח שזה לא משנה, מותק.‬
‫כי העובדות הן ש…‬
‫שום דבר ממה שקרה בבית שלכם, ‬
‫בידיעתך המלאה, ‬
‫לא היה כדרך הטבע.‬
‫אדם ישן בשמיים, ‬
‫בזמן שצלמו הממוכן מתהלך לו בעולם, ‬
‫ואת…‬
‫חולקת את יצועך עם התועבה הזאת?‬
‫את יודעת שכל זה לא בסדר.‬
‫ודאי שלא.‬
‫מי שהולך נגד הטבע צריך לשלם מחיר.‬
‫אחרת, מה יהיה על כולנו?‬
‫אז כן, את, ‬
‫וכן, הילדים.‬ ‫-לא!‬
‫ואיש המכונה יסתכל, ‬
‫ולבו יצרח, מיליון ק״מ מעלינו.‬
‫בבקשה, לא.‬
‫בבקשה, לא!‬
‫אפסילון, תתחיל אתה.‬ ‫-לא!‬
‫לא!‬
‫הלו?‬
‫מה?‬
‫רגע.‬
‫מה אתה מדבר?‬
‫דייויד?‬
‫דייויד, זה אני.‬
‫דייויד.‬
‫עזוב אותי.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אמרתי לך לעוף מפה!‬
‫- משפחתו של אסטרונאוט‬ ‫״ההעתק הארצי״ נרצחה -‬
‫הוא אמר לי להסתלק.‬
‫דיברתי עם מרכז הפיקוד.‬ ‫הולנד אמר להניח לו לנפשו. הוא בהלם.‬
‫הבני־זונות שעשו את זה‬ ‫נכנסו לתחנה והסגירו את עצמם.‬
‫מין כת של היפים.‬
‫אמרו שאם נרצה, נוכל לקבל הגנה, ‬
‫אבל אנחנו רחוקים מאוד מקליפורניה.‬
‫אני לא מפסיקה לחשוב עליהם.‬
‫ג׳סיקה, ‬
‫הילדים…‬
‫זה לא יתואר.‬
‫הם אפילו השמידו את ההעתק שלו.‬
‫שרפו אותו.‬
‫זאת אומרת שכל הזמן שאני כאן, הוא פשוט…‬
‫לבדו שם.‬
‫שנתיים לתוך המשימה, ‬
‫ועוד ארבע נותרו.‬
‫אי אפשר להכין לו עוד העתק איכשהו?‬
‫ייצרו את אלה כשעוד היינו כאן למטה.‬
‫עכשיו זה פשוט לא אפשרי.‬
‫וגם אם זה היה אפשרי, ‬
‫מה נשאר לו כאן?‬
‫הקרקע ותרכובות המזון יציבים.‬
‫ספיגת הפחמן מתפקדת.‬
‫רמת הטוהר היא 93%.‬
‫- לוויית משפחת רוס היום -‬
‫- מנהיג הכת:‬ ‫״שמרנו על טבע הדברים״ -‬
‫״ה׳ רעי, לא אחסר.‬
‫״בנאות דשא ירביצני.‬
‫״על מי מנוחות ינהלני.‬
‫״נפשי ישובב, ‬
‫״ינחני במעגלי צדק למען שמו.‬
‫״גם כי אלך בגיא צלמוות, ‬
‫״לא אירא רע‬
‫״כי אתה עמדי.‬
‫״שבטך ומשענתך, ‬
‫״המה ינחמוני.״‬
‫אתה מקשיב?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫הנה!‬
‫תורך.‬
‫בעיה במנעול האוויר.‬
‫אני חייב לרוץ.‬
‫היי!‬
‫הכול בסדר?‬
‫בטח.‬
‫רק בודק.‬
‫אתה לא יודע אם הוא התכוון‬ ‫להשליך את עצמו החוצה.‬
‫לא יודע.‬
‫כלומר, אם הוא…‬
‫יעשה משהו, ‬
‫אני עדיין שם למעלה.‬
‫זו ספינה לשני אנשי צוות.‬
‫היא זקוקה לשנינו.‬
‫אם תהיה תקלה במחשב, ‬
‫או איזו בעיה טכנית, ‬
‫זה יהרוג גם אותי.‬ ‫-אל תגיד את זה.‬
‫צריך לחשוב על זה.‬
‫הוא אבוד.‬
‫אני לא יכול להגיע אליו, ‬ ‫ואני לא יודע מה לעשות.‬
‫ואם…‬
‫ואם תיתן לו להשתמש בקישור שלך?‬
‫בקישור שלי?‬
‫כלומר…‬
‫נניח…רק לשעה.‬
‫מספיק זמן כדי שיוכל לטייל ביער, להרגיש…‬
‫להרגיש בריזה על הפנים…‬
‫לא יודע.‬
‫זה יהיה מוזר לך ולהנרי.‬
‫הנרי לא חייב לדעת.‬
‫אולי דייויד בכלל לא ירצה בזה.‬
‫יהיה יפה מצדך אם תציע.‬
‫טוב.‬
‫השעה 08:00. מתחיל בבדיקות הקבועות.‬
‫המרחק ליעד: 4.7 י.א.‬
‫שמע, דייויד…‬
‫דיברתי עם לנה, ‬ ‫ושנינו חושבים שלא תזיק לך… הפסקה.‬
‫היית רוצה…‬
‫להשתמש בקישור שלי?‬
‫רק לקצת.‬
‫לנשום קצת אוויר.‬
‫הבית מרוחק מאוד. יש המון פרטיות.‬
‫יש יערות מאחור, נחלים שאפשר לדוג בהם…‬
‫זה מקום טוב.‬
‫היית…‬
‫היית רוצה?‬
‫אני חושב שהייתי רוצה מאוד.‬
‫אז…‬
‫אעביר לו את הקישור עכשיו.‬
‫איך אדבר אליו?‬
‫כלומר, באופן…‬
‫שקט?‬
‫רציני, או…‬
‫לא יודעת, רגיל? כאילו זה לא קרה?‬
‫כלומר…‬
‫אתה יודע למה אני מתכוונת.‬
‫כלומר…‬
‫פעם הוא דיבר הרבה, ‬ ‫אבל היום קשה לנחש מה הוא חושב.‬
‫פשוט תני לו לנשום אוויר.‬
‫אתה מוכן?‬
‫שלום.‬
‫היי.‬
‫קליף אמר שאולי ייקח קצת זמן להתרגל.‬
‫רוצה לראות את היער?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫זה המקום האהוב עליי.‬
‫האוויר כל כך… צלול.‬
‫שכחתי.‬
‫היי…‬
‫היי.‬
‫הוא מחבב אותך.‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫פשוט…‬
‫יש לכם יופי של בית.‬
‫- ריי ברדבורי‬ ‫האיש המאויר -‬
‫הבית שלכם…‬
‫יפהפה.‬
‫תודה.‬
‫אני שמח שנהנית.‬
‫טוב, כדאי שאני…‬
‫כמובן.‬
‫להתראות בשישי.‬
‫להתראות אז.‬
‫היי.‬
‫הבהלת אותי.‬
‫טוב…‬
‫נראה שזה ממש הצליח.‬
‫הוא נראה קצת…‬
‫קליל יותר עכשיו.‬
‫אז…‬
‫איך היה?‬
‫מסכן… הוא בכה כמו ילד.‬
‫מולך?‬
‫מה עשית?‬
‫לא הרבה. אני…‬
‫הוא ישב ליד העץ העתיק.‬
‫מה יכולתי להגיד?‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫ציירת את זה מהזיכרון?‬
‫כשמשהו מוחשי מאוד, ‬
‫אני פשוט רואה אותו.‬
‫זה יוצא דופן.‬
‫אם היה לי את זה שם למטה, ‬ ‫הייתי תולה את זה על הקיר.‬
‫אתה יודע…‬
‫אם תשיגו לי איזה קנווס וצבעי שמן, ‬
‫אוכל לצייר לכם משהו כזה לבית שלכם.‬
‫בתור מתנת תודה.‬
‫כלומר, מן הסתם, ‬ ‫תצטרך לתת לי להשתמש בהעתק שלך שוב, ‬
‫ואולי אתה לא מעוניין בזה, ‬
‫אבל פשוט…‬
‫הציור עוזר.‬
‫הייתי שמח לצייר בצבעים שוב.‬
‫ציור בצבעי שמן.‬
‫כמה זמן זה ייקח?‬
‫פרק זמן, כמובן.‬
‫אוקיי.‬
‫תראה, אני מבין.‬
‫לא הייתי צריך לבקש. זה לא הוגן. סליחה.‬
‫תן לי לחשוב על זה.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫רק שעה?‬
‫שעה.‬
‫פעם בשבוע, בזמן שאני בבדיקת סיבולת.‬
‫כלומר, יש בזה היגיון.‬
‫אפשר לארגן לו את הציוד באסם.‬
‫הוא הכין רשימה של מה שהוא צריך.‬ ‫קנווס, צבעים מיוחדים וזה.‬
‫רואים שהוא חשב על זה הרבה.‬
‫מה את אומרת?‬
‫בסדר?‬
‫זה כל מה שאתה צריך?‬
‫נראה לי שהשגנו את כל הרשימה.‬
‫כך זה נראה.‬
‫תודה.‬
‫מה דעתך על הספר? ״עמק הבובות״?‬
‫לא כזה אהבתי.‬
‫כלומר, זה כיפי, אבל…‬
‫זה ממש זבל.‬
‫הנאה עם רגשות אשם.‬
‫המון רגשות אשם.‬
‫את אוהבת מד״ב?‬
‫לא ממש ניסיתי.‬
‫אין הרבה ספרים בבית.‬
‫קליף לא ממש קורא.‬
‫אחשוב על כמה המלצות בשבילך.‬
‫אני אשמח.‬
‫אדוני, אפשר לקום מהשולחן?‬
‫ילד טוב.‬
‫ציירת פעם?‬
‫לא מאז שהייתי בגן.‬
‫קחי.‬
‫לא. אני אהרוס את זה.‬
‫זה בסדר. אם תהרסי, אצייר מעל זה.‬
‫בבקשה.‬
‫נסי להוסיף קצת לעץ הזה.‬
‫איך אני…?‬
‫אל תפחדי. במשיכת מכחול קלה.‬
‫טוב, זה גוש.‬
‫זה בסדר.‬
‫פשוט תעבירי את המכחול דרך זה.‬
‫ככה.‬
‫פשוט…‬
‫ככה.‬
‫הנה.‬
‫אימא!‬
‫כדאי שאבדוק מה הוא רוצה.‬ ‫-כמובן.‬
‫הציור שלו נראה טוב.‬
‫הכול בסדר?‬
‫יש לך שמן פשתן? אזל לי.‬
‫שמן פשתן?‬
‫כן. הוא מדלל את הצבע בלי לפגוע בגוון.‬
‫שמן בישול יכול לעזור?‬
‫לא, זה לא מתאים.‬
‫יש חנות חומרי בניין בסביבה?‬
‫החנות של מיטשל תהיה פתוחה.‬
‫קליף יתנגד אם נשתמש במכונית שלו?‬
‫מצאתי.‬
‫יופי.‬
‫היי, אני רוצה לעבור לרגע בחנות הספרים.‬
‫רוצה לבוא?‬
‫טוב.‬
‫הוא חובש אותו כשהוא יוצא.‬
‫זה ספר טוב.‬
‫אני חושב שהוא ימצא חן בעינייך.‬
‫סליחה, אני מוכרחה לשאול.‬
‫אתה קליף סטנפילד?‬
‫כן.‬
‫חשבתי שזה אתה.‬
‫טוב, לא אתה אלא ה…‬
‫איך קוראים לזה?‬
‫העתק.‬
‫הדברים שאפשר לעשות היום…‬
‫ואת בטח גברת סטנפילד.‬
‫כן.‬
‫שמעתי שעברתם לגור בבית ווטסון הישן.‬
‫איך לכם שם?‬
‫טוב…‬
‫הוא נהדר.‬
‫כל כך יפה שם.‬
‫מקום נהדר למשפחה.‬
‫בהחלט.‬
‫נורא הצטערתי לשמוע‬ ‫על מה שקרה לטייס השותף שלך, מר רוס.‬
‫כל המשפחה שלו…‬
‫כמה נורא.‬
‫כן.‬
‫מה שלומו?‬
‫הוא מחזיק מעמד.‬
‫באמת כדאי שנלך.‬
‫כמובן.‬
‫כמה נעים להכיר.‬
‫תודה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כולו שלך.‬
‫תודה.‬
‫להתראות בשישי.‬
‫- רוברט א. היינליין‬ ‫עריצה היא הלבנה -‬
‫היי.‬
‫תסתכלי.‬
‫זאת…‬
‫הוספת אותי?‬
‫זה לא מפריע לך, נכון?‬
‫לא.‬
‫לא, ממש לא. זה מחמיא לי.‬
‫לנה!‬
‫זה בסדר.‬
‫יצרתי אצלך רושם לא נכון.‬
‫הוא לא יֵדע.‬
‫תפסיק!‬
‫היי…‬
‫את רוצה בזה.‬
‫תתרחק ממני!‬
‫אתה בא הנה, מבלבל אותי…‬
‫אתה בוחר לי מתנות, משגע אותי, ‬
‫משתחל לתוך הבית שלי, ‬ ‫לובש את בעלי כמו חליפה…‬
‫אבל זה לא הבית שלך ואתה לא בעלי.‬
‫האיש הזה לא משתווה לך.‬
‫אתה אורח בבית הזה.‬
‫ואת רוצה בזה.‬ ‫-אתה לא מכיר אותי.‬
‫אני יודע איך את מסתכלת עליי.‬
‫עליך?‬
‫הנרי?‬
‫כדאי שתלך.‬
‫הכול בסדר?‬
‫בסדר גמור.‬
‫דייויד אומר שהנרי הרס לו את הציור.‬
‫הוא הרביץ לו!‬
‫הוא נתן לו סטירה קטנה בעורף.‬
‫והנרי חושב שאתה עשית את זה.‬
‫לא משהו שלא עשיתי בעצמי מאה פעם.‬
‫את יודעת שהנרי בלתי נסבל לפעמים.‬
‫זוכרת שהוא שרף חור במושב ברכב?‬ ‫נכנסתי בו חזק.‬
‫פה, בחדר הזה.‬
‫הילד צריך משמעת.‬
‫תראי, ‬
‫דייויד רוצה לסיים את הציור.‬
‫הציור הארור.‬
‫אני יודע.‬
‫בואי פשוט ניתן לו לסיים את הציור.‬
‫עוד ביקור אחד, מקסימום שניים, ‬
‫ואז אחשוב על משהו.‬
‫תירוץ.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫לנה, תקשיבי.‬ ‫-הכול מוכן בשבילך באסם.‬
‫לנה, בבקשה.‬ ‫-אני לוקחת את הנרי לבריכה.‬
‫- שגיאה -‬
‫קיבלתי התראה.‬
‫מה קורה?‬
‫רוצה להסביר לי את זה?‬
‫זה…‬
‫זה איור.‬
‫סתם שטות…‬
‫כמו פנטזיה.‬
‫אולי אשבור לך את הלסת.‬
‫רוצה לסת שבורה?‬
‫סליחה. זה לא מה שאתה…‬
‫אשתי!‬
‫חתיכת סוטה!‬
‫האישה שלי!‬
‫שלי!‬
‫זאת פנטזיה טהורה. התבלבלתי.‬
‫אה, התבלבלת?‬
‫היא כל כך יפה, זה…‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫למה אתה לא רואה?‬
‫אין לי כלום.‬
‫אין לי שום דבר.‬
‫אין לך מושג איך זה להיות אני.‬
‫כל מה שהיה לי…‬
‫איננו.‬
‫פשוט…‬
‫הושמד.‬
‫אתה לא יודע.‬
‫יש לך הכול, ‬
‫ובכלל לא אכפת לך.‬
‫אכפת לי מאוד.‬
‫אשתך היא אישה בודדה.‬
‫היא לבדה שם.‬
‫לא מוערכת.‬
‫לא מסופקת.‬ ‫-סתום את הפה.‬
‫לא נוגעים בה.‬
‫אני אעביר אותך דרך הקיר הזה!‬
‫אתה לא מבין מה יש לך.‬
‫אני יודע יפה מאוד.‬
‫באמת?‬
‫כמה זמן עוד נשב פה?‬
‫עד שאבא שלך יחזור הביתה.‬
‫הנרי, תיכנס.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫קליף, מה קרה?‬
‫ספרי לי מה קורה.‬
‫את והוא. מה קורה?‬
‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר.‬
‫מה עשיתם?‬
‫אמרתי לך, כלום.‬
‫דגמנת לו?‬
‫לא, לא דגמנתי לו.‬
‫הראית לו את הגוף שלך?‬
‫ודאי שלא.‬
‫הוא נגע בך?‬
‫לא.‬
‫נגעת בו?‬
‫לא.‬ ‫-לקחת אותו למיטה שלנו?‬
‫בשום אופן לא.‬
‫ספרי לי מה קרה!‬
‫כלום, אני נשבעת.‬
‫הוא צייר אותך בעירום.‬
‫במגורים שלו, שם. על הסיפון.‬
‫אין לי מושג מה הוא צייר.‬ ‫-הוא מצייר מהזיכרון.‬
‫מהזיכרון!‬ ‫-הוא לא ראה כלום.‬
‫תני לי את האמת!‬
‫אני…‬ ‫-תני לי את האמת!‬
‫אני נשבעת בחיים שלי, בחיים של הנרי.‬ ‫כלום לא קרה.‬
‫אבל הוא רצה שזה יקרה.‬
‫כן.‬
‫ובכל זאת נתת לו לרדת הנה.‬ ‫-ידעת שאני כבר לא רוצה אותו פה.‬
‫לא אמרת את זה.‬
‫אמרתי לך שהוא הרביץ לבן שלנו, ‬ ‫ואתה לא הקשבת לי.‬
‫לא הקשבת!‬
‫הוא אמר ש…‬
‫אני לא נוגע בך.‬
‫איך הוא ידע את זה?‬
‫בחיים לא הייתי אומרת דבר כזה. לאף אחד.‬
‫אז איך הוא ידע?‬
‫לא יודעת.‬
‫הוא חושב שאת בודדה.‬
‫כל הזמן כשאתה כאן, אני בודדה.‬
‫באנו הנה בשבילך!‬
‫הבאת אותי הנה, שמת אותי בבית הזה…‬
‫עכשיו אני מתהלכת, מחדר לחדר, ‬
‫ואתה מתהלך מחדר לדר, ‬
‫אבל אתה צל, ואני כאן. אני אמיתית.‬
‫אז לא, הוא לא נגע בי, ‬ ‫אבל רציתי שהוא ייגע. אני…‬
‫לרגע…‬
‫לרגע הרגשתי כאילו בעלי חזר, ‬
‫והוא…‬
‫ראה שאני אמיתית, ואני רוצה בזה.‬
‫ורציתי שגם הוא ירצה בזה.‬
‫סליחה.‬
‫היי.‬
‫תקשיב.‬
‫מה?‬
‫רציתי לבקש סליחה.‬
‫הגזמתי, ‬
‫ואני מתנצל.‬
‫לא קרה כלום עם לנה.‬
‫אני יודע.‬
‫היא לא הייתה מעוניינת.‬
‫תקשיב, ‬
‫אני יודע שאתה רוצה‬ ‫שאפסיק להשתמש בקישור שלך, ‬
‫אבל…‬
‫הייתי רוצה להתנצל בפניה באופן אישי.‬
‫אני חייב גם לה התנצלות.‬
‫היי…‬
‫אפשר לפחות להיפרד ממנה?‬
‫אני רק רוצה להיפרד.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫אתה יודע מה היא סיפרה לי?‬
‫שהביקורים שלך מאוסים עליה.‬
‫שאתה מאוס עליה.‬
‫המחשבה שתחזור גורמת לה להקיא.‬
‫היא אומרת שאתה נחש.‬
‫נוכל.‬
‫מהסוג הכי גרוע שיש.‬
‫הסוג היהיר.‬
‫היא לא מוכנה שתתקרב אליה.‬
‫היא שלי.‬
‫לנצח, היא שלי.‬
‫כל יום, ‬
‫כל לילה, ‬
‫בכל מובן.‬
‫אתה לעולם לא תראה אותה ולא תדבר איתה שוב.‬
‫מי כלב טוב?‬
‫לעזאזל.‬
‫מקרה חירום כלשהו.‬
‫מה קרה?‬
‫פגיעה קלה, לפני כמה דקות.‬ ‫צינור נוזל הקירור נפגע.‬
‫יש נזילה קשה.‬
‫היי, אני ביחידת קירור 4.‬
‫אין שום סימן לפגיעה.‬
‫דייויד, אתה בטוח שזאת הייתה יחידת קירור 4?‬
‫דייויד?‬
‫דייויד.‬
‫דייויד!‬
‫איפה לעזאזל היית?‬
‫בשירותים.‬
‫בשירותים?‬
‫יחידת קירור 4 בסדר גמור.‬
‫המערכת הארורה שולחת דיווחי שווא.‬
‫צריך לדווח על זה למקנזי.‬
‫זה לא לעניין.‬
‫איפה התג שלי?‬
‫התג שלי.‬
‫מה עשית?‬
‫נו כבר.‬
‫לנה?‬
‫לא.‬
‫לנה?‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬