‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"שלום, זו הוליהוק.‬
‫השאירו הודעה, אם אתם בני מאה."‬
‫שלום, הוליהוק.‬
‫עדיין לא חזרת אליי לאחר שהתקשרתי,‬ ‫וזה בסדר,‬
‫אני רק... יודע שאת חוזרת ללמוד בקרוב,‬
‫וכדאי שתדעי שלא אהיה שם.‬
‫בגלל... כל מה שבטח שמעת עליו.‬
‫כך שאם דאגת שתצטרכי לראות אותי, לא תצטרכי,‬
‫אבל אני אשמח לדבר.‬
‫זה בוג'ק.‬
‫ברוכים הבאים ל"בוריטוס אנד מו"!‬ ‫בית הבוריטוס ויותר מו-זה!‬
‫תן לי מספר שלוש גדול.‬ ‫-אלוהים. אלי! תסתכלי על הצג!‬
‫זה בוג'ק הורסמן, לעזאזל.‬ ‫אל תדאגי, השתקתי את זה.‬
‫האמת ש... ‬ ‫-הוא נראה על הפנים.‬
‫אפשר לקבל את ה...?‬ ‫-העניבה שלו רופפת,‬
‫וזה הסימן הבינלאומי‬ ‫לכך שעובר עליך יום מחורבן.‬
‫כי הוא חזר מבית המשפט עכשיו.‬ ‫לא מפסיקים לדבר על זה.‬
‫הוא הגיע להסדר טיעון של חמישה מיליון דולר‬ ‫עם המשפחה של שרה לין.‬
‫הגיוני. הוא נראה‬ ‫כמו פסיכי אמיתי בריאיון‬
‫מלפני כמה חודשים.‬ ‫-כן. חבר'ה.‬
‫אני מופתעת שהוא רוצה‬ ‫להראות את פרצופו בפומבי.‬
‫הפרצוף שלו בכל מקום.‬
‫על שערי כל הירחונים.‬ ‫-טוב.‬
‫הוא אפילו הגיע למקום הראשון‬ ‫ב"מאה הגברים הסנאים ביותר".‬
‫לא, זה... ‬ ‫-"הגברים הסנאים ביותר"? מה זה?‬
‫רשימת גברים שהם סנאים, אני מניח.‬ ‫הוא חבש כובע מפרווה.‬
‫זו הייתה רשימת הגברים השנואים ביותר!‬ ‫-מה?‬
‫אלה היו רשימת "מאה הגברים השנואים ביותר",‬ ‫כובע מחלק עיתונים,‬
‫ואני שומע את כל מה שאתם אומרים!‬
‫תביאי את השקיות שלו, אלי!‬ ‫-אמרת שהשתקת את זה!‬
‫שיהיה יום בוריטו!‬ ‫-אתה גרוע, שמוק!‬
‫- טסקיו -‬
‫- בוג'ק הורג -‬
‫- הוליוו -‬
‫- וים אמרגנות -‬
‫לא נראה לי חכם לשרוף גשרים בצומת הזה.‬
‫אני מצטערת, אני פשוט לא אוהבת את בו.‬
‫ברכות, זרים!‬ ‫-מוד?‬
‫זה מה שהם רוצים שתחשבי!‬
‫אני אחותה התאומה של מוד, פרגוס,‬ ‫מעולם לא נפגשנו,‬
‫ואשמח מאוד לקבל הצעת עבודה בחברה הזו.‬
‫מה?‬ ‫-כידוע לך, יש לי 12 ילדים.‬
‫אילו שירותי מעון יום אתם מספקים פה?‬
‫זה קרה לכם אי פעם?‬
‫טוד? במשרד?‬
‫אפשר לסיים את מה שזה לא יהיה?‬
‫אני אמורה ללכת לאתר הצילומים‬ ‫של "אב יום הולדת".‬
‫אני רוצה לנהל מעון ב"וים".‬
‫השתלטתי על אמנות ההשגחה על תינוקת אחת,‬ ‫ואני מוכן לעוד.‬
‫באמת יש לך כמה עובדים עם ילדים.‬
‫אם תעסיקי את טוד דרך החברה,‬
‫תוכלי להציע לו העלאה במשכורת‬ ‫ועדיין לחסוך כסף במסים.‬
‫נהדר. סגור.‬
‫הידד! פרצה בחוק המס התאגידי!‬
‫וגם, נוכל לנסוע יחד למשרד.‬
‫מה שמוביל אותי לעניין הבא שלי.‬ ‫אני עובר לגור עם מוד.‬
‫זו אני! זו מוד. אין לי אחות תאומה באמת.‬
‫זה נהדר! לאן אתם עוברים?‬
‫אתה יכול לגור פה! תגור איתי לנצח!‬ ‫-קאט!‬
‫השורה היא, "תודה על פיצת יום ההולדת.‬
‫היום, אני אבא שלך."‬
‫סליחה!‬ ‫-בואו נצא להפסקה.‬
‫שלום, אלוף. הכול בסדר?‬ ‫-אני פשוט מוטרד.‬
‫מאז שפיקלס עזבה,‬ ‫אני בודד מאוד בבית הגדול והריק הזה.‬
‫תמיד הייתה לי אישה או חברה, מישהי לטפל בה.‬
‫פרינסס קרולין, את לבד באופן תמידי.‬
‫איך את מסתדרת?‬ ‫-כל יום בפני עצמו, חבוב.‬
‫הלכתי לרופא כדי שיוכל לגרום לי להרגיש טוב.‬
‫הוא אמר, "תחפש איזה מם באינטרנט,‬
‫הוא תמיד מעודד אותי, כלב עצוב",‬
‫ואני אמרתי, "אבל ד"ר, אני הכלב העצוב."‬
‫חבר'ה, אני ממש מצטערת שזה קורה כל הזמן.‬
‫כשהגעתי הביתה,‬ ‫גיליתי שאשתי ובתי עזבו את הבית.‬
‫הן השאירו אחריהן רק את התמונה הזו.‬
‫טוב. גסות רוח.‬
‫זו התמונה לדוגמה שבאה עם המסגרת.‬
‫אשתי ביקשה ממני לשים שם תמונה של המשפחה‬ ‫שלנו כל הזמן, אבל תמיד הייתי שיכור מד
‫אבל בזכותכם, ובזכות החונך שלי, ליאו,‬
‫אני כבר לא סתם האיש שלא מופיע בתמונה הזו,‬
‫אני אדם אחר, טוב יותר,‬ ‫שגם לא מופיע בתמונה הזו.‬
‫מי עכשיו?‬
‫טוב, אני אדבר.‬
‫המצב שלי די אכזרי בזמן האחרון.‬
‫רוב האנשים שונאים אותי.‬
‫הפסדתי חמישה מיליון דולר עכשיו,‬ ‫וזה לא נהדר.‬
‫ליאו משלי לא היה מזיק לי כרגע.‬
‫וואו, קהל קשוח.‬
‫פגישת האלכוהוליסטים האנונימיים הזו‬ ‫היא קהל קשוח.‬
‫- מרכז קהילתי -‬
‫אני אהיה החונך שלך.‬
‫אני יודע מה אתה חושב, "ואנס ואגונר?‬
‫האיש הזה יהיה החונך שלי?‬
‫האיש שצ'רלי שין קרא לו פעם 'קצת יותר מדי'?‬
‫ואנס ואגונר?‬
‫יש לו יותר הרשעות באלימות במשפחה‬ ‫מאשר לשון פן!"‬
‫ועכשיו אתה חושב,‬
‫"שון פן הורשע באלימות במשפחה‬
‫או שזה היה רק לכאורה? אבדוק זאת אח"כ."‬
‫טוב, אני... ‬ ‫-ועכשיו אתה חושב,‬
‫"למה שמישהו מגניב ומאופס כל כך‬ ‫ירצה לחנוך אותי,‬
‫בוג'ק הורסמן הבטלן המטומטם?"‬ ‫-זה לא... ‬
‫רגע. הייתי במצב שלך, בוג'ק,‬ ‫וכולם נטשו אותי.‬
‫אם אתה צריך לדבר עם מישהו,‬ ‫תתקשר אליי, בסדר?‬
‫המספר שלי הוא 555-555-8008.‬
‫כי לפעמים החיים הופכים אותך על ראשך,‬
‫וכשאתה הפוך, המספר שלי הוא "ציצים".‬
‫- אייבי טראן: בלשית מתחם ההסעדה -‬
‫שלום?‬ ‫-דיאן! איך הולך עם העריכות?‬
‫טוב! בדרך כלל, בשלב הזה,‬ ‫אני שונאת את כל מה שכתבתי אי פעם,‬
‫ואני מרגישה כמו שרלטנית חסרת ערך,‬ ‫אבל הספר הזה באמת לא נורא.‬
‫יופי, אז מתי אפשר לצפות‬ ‫לספר ההמשך הלא-נורא,‬
‫"אייבי טראן שתיים: טראן לכל עונה"?‬
‫אני לא יודעת. אייבי טראן הייתה נחמדה,‬ ‫אבל אני סופרת למבוגרים.‬
‫יש דברים אחרים שאני רוצה לכתוב.‬ ‫ידעת שאלינור רוזוולט...?‬
‫מעניין.‬ ‫-עוד לא סיפרתי לך את העניין.‬
‫אני יודעת. התעניינתי בכך שלא תספרי לי.‬
‫טוב, קטע מוצלח.‬
‫בינתיים,‬
‫אם את מעוניינת בכתיבת ספרים‬ ‫שאנשים באמת קוראים,‬
‫תתחילי לעבוד על "אייבי טראן שתיים:‬ ‫הטראן האחרונה לקלארקסוויל".‬
‫פעם, אלינור רוזוולט... ‬ ‫-מעניין!‬
‫והחלאות החארות האלה בקונגרס‬
‫באמת כינו את החקיקה הזו‬ ‫הצעת חוק נגד שחיתות.‬
‫זה כאילו שבוג'ק הורסמן‬ ‫ילבש חולצת טריקו שכתוב עליה,‬
‫"אני לא חרא שמוק ענקי."‬
‫זו מתקפה לא הוגנת!‬
‫אני יודעת שעריכת התמונה הזו‬ ‫היא לא ברמה הרגילה של התוכנית שלנו,‬
‫אבל יאמר לזכות מחלקת הגרפיקה שלנו,‬
‫אף אחת מהן לא הצליחה‬ ‫להסתכל על החמור החלאה הזה במשך עשר דקות‬
‫מבלי שהרחם שלהן ממש הקיא.‬
‫כן?‬
‫בוג'ק, זה רואה החשבון הטוב מאוד שלך, גאז.‬
‫אני פה עם... ‬ ‫-עורך הדין הטוב מאוד שלך, צ'אז!‬
‫טוב.‬
‫החדשות הטובות הן שההסדר של שרה לין‬ ‫לא יהרוג אותנו.‬
‫מה החדשות הרעות?‬
‫החדשות הרעות הן‬ ‫שתובעים ממך 100 מיליון דולר.‬
‫מה?‬ ‫-זוכר בריאיון שלך,‬
‫כשכינית את עצמך "צילום של צילום" בזלזול?‬
‫בתאגיד חברת מכונות הצילום לא אהבו‬
‫את העובדה שנכללו בהתנהגות הנפשעת שלך.‬
‫רק לצורך הבהרה, המוות של שרה לין‬ ‫עלה לי חמישה מיליון דולר,‬
‫אבל העובדה שאמרתי משהו רע על מותג‬ ‫תעלה לי 100 מיליון?‬
‫כשאתה מנסח את זה ככה, זה כמעט נראה קומי!‬
‫אבל זה לא קומי,‬
‫כי 100 מיליון דולר הם הרבה כסף שאין לך.‬
‫טוב, אם כך, איך נעבור את זה?‬ ‫-מעניין שאתה מזכיר "מעבר".‬
‫רואה החשבון שלך אמר‬ ‫שאתה רוצה למכור את הבית שלך?‬
‫טוב, אחזור אליכם אחר כך.‬ ‫-ובכן, מכרתי את הבית שלך!‬
‫הוא נראה טוב יותר מאשר בתמונות!‬ ‫-מכרת את ביתי?‬
‫בחיי, אתה...?‬ ‫-סילבסטר סטליון.‬
‫מסרטי "רוקי".‬
‫רוצים ללכת לראות את הבריכה, ילדים?‬
‫כן!‬ ‫-אני מת על החיים החדשים שלי!‬
‫מכרת את הבית שלי?‬
‫מצאתי משפחה מתוקה מאוד מאוהיו‬ ‫שהילד שלהם לוהק לסרט.‬
‫רציתי לוודא שהדיו יתייבש על המשכנתה‬
‫לפני שהם יגלו שהסרט מצולם בססקצ'ואן.‬
‫אם כך, לאן אני אלך?‬
‫כמו מה אני נראית לך, מתווכת נדל"ן?‬
‫רגע.‬ ‫-כן?‬
‫הדואר שלך הגיע.‬
‫ועכשיו, לך. אתה מקשה את הבאז.‬ ‫-אבל... ‬
‫- הוליהוק, בוג'ק הורסמן -‬
‫- לאפין פלייס -‬
‫טוב, סיימתי את המעבר.‬ ‫-גם אני.‬
‫קיבלתי קידום בתפקיד‬ ‫ודירה משלי באותו היום.‬
‫לא ידעתי שהחבר שלי הוא "קצף".‬ ‫-את צודקת. אני באמת על הגל!‬
‫מה כדאי לי לעשות עכשיו?‬
‫בית משפחת צ'אבז, מדבר חורחה.‬ ‫נא לציין את מטרת השיחה‬
‫כדי שאוכל להתאים את נימת קולי באופן ההולם.‬
‫שלום, זה טוד. אימא שם?‬
‫טוד! כן.‬
‫היא נחה כרגע. אפשר למסור לה הודעה?‬
‫רק רציתי שהיא תדע שאין לי מה להוכיח לה,‬
‫אבל יש לי עבודה חדשה ודירה,‬
‫כך שאם היה לי משהו להוכיח לה,‬
‫הייתי כבר מוכיח אותו.‬
‫זה נהדר, טוד.‬
‫כן, ובוגר למדי.‬ ‫והיא לא מוכנה לדבר איתי אפילו?‬
‫היא יודעת שאני "קצף"?‬ ‫-אני שמח לשמוע שאתה על הגל.‬
‫נשמח לראות את ביתך החדש ברגע שתתמקם.‬
‫מה זה אמור להביע?‬ ‫כבר התמקמתי! אני טוד מבוגר!‬
‫לא, רק התכוונתי... ‬ ‫-אני לא צריך להרשים אתכם!‬
‫למה שלא תבואו למסיבת חנוכת הבית‬
‫המפוארת והמתוחכמת שלי מחר בערב,‬ ‫ותראו בעצמכם?‬
‫נהיה שם. מה אפשר להביא?‬
‫שני כיסאות!‬
‫אנחנו יכולים לארגן מסיבה, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-אני צריך עבודה.‬
‫אין הצעות.‬
‫את יכולה לבדוק? לשאול?‬ ‫-אני בודקת. אני שואלת.‬
‫אין הצעות.‬ ‫-אבל אני מרושש וחסר בית.‬
‫אני יכולה להשיג לך תפקיד קטן‬ ‫ב"אב יום הולדת".‬
‫נהדר. תגידי להם לשלוח לי את העמודים‬ ‫ל"שאטו מרמוסט".‬
‫אמרת שאתה מרושש לפני רגע.‬ ‫-וחסר בית.‬
‫אתה לא מתאכסן במלון מפואר.‬
‫מי עוד יקבל אותי?‬
‫אתה יכול להתארח פה! תגור איתי לנצח!‬
‫- חרא חסר בית -‬
‫ולהפוך! בוקר טוב, קרן שמש!‬
‫אני מקווה שלא הערתי אותך עם הריח הטעים‬
‫של ארוחת בוקר מאוזנת.‬
‫פחות דיבורים, יותר קפה.‬ ‫-אין בעיה, שותף!‬
‫מכונת קפה, להכין!‬
‫הרשיתי לעצמי לעשות לך כביסה‬ ‫והמכתב הזה היה בכיס שלך.‬
‫חבר לעט מסתורי!‬
‫זו מעריצה סודית‬ ‫או שאיש השלג הרצחני עדיין מתהלך חופשי?‬
‫הוא מהוליהוק, אבל... ‬
‫אני לא מסוגל לפתוח אותו. מה אם כתוב‬ ‫שהיא לא רוצה לשמוע ממני שוב לעולם?‬
‫או שכתוב שם, "נפטרתי מהטלוויזיה שלי‬ ‫לפני שלושה חודשים. מה חדש, בוג'ק?"‬
‫עליי פשוט להתקשר אליה.‬
‫אם אוכל לדבר איתה,‬ ‫נראה לי שאוכל להסביר ש... ‬
‫שלום, זו הוליהוק.‬ ‫השאירו הודעה, אם אתם בני 100.‬
‫שלום, הוליהוק. זה שוב אני.‬
‫וחברו ושותפו לדירה‬ ‫ועמיתו לעבודה, מיסטר פינאטבאטר!‬
‫זה היום הראשון שלנו בעבודה יחד!‬
‫קיבלתי את המכתב שלך ועוד לא קראתי אותו,‬ ‫אבל אני עומד לקרוא אותו, ו... ‬
‫נהדר לשמוע את הקול שלך... ‬ ‫את קול התא הקולי שלך.‬
‫תתקשרי אליי. זה בוג'ק.‬
‫מוכן לצאת לדרך?‬ ‫-מה עם ארוחת הבוקר הזו?‬
‫אין לנו זמן לזה!‬ ‫תוכל להאכיל אותי בזמן שאני נוהג, בוא נלך!‬
‫דיוק... ‬
‫זהירות! טוב, עצרו!‬
‫ג'ודה, אני צריך עצה.‬
‫אני מנסה לערוך מסיבה מתוחכמת למבוגרים‬
‫כדי להרשים את הוריי,‬
‫ואין לי רהיטים או חברים מבוגרים מתוחכמים.‬
‫אני מודאג. אתה לא רואה בי מבוגר מתוחכם,‬
‫או שאתה לא רואה בי חבר?‬
‫ג'ודה, זה לא הזמן לאחד‬ ‫מהתקפי הזעם המפורסמים שלך!‬
‫הוגן. נשמע שאתה צריך לארגן מזימה מורכבת‬ ‫בפרק זמן קצר.‬
‫במצבים כאלה, אני חושב,‬
‫"מה טוד היה עושה?"‬ ‫-ו...?‬
‫הוא בטח היה מחפש ברשימת הטאלנטים‬ ‫של "וים" שחקנים מובטלים,‬
‫אומר ששירותיהם נשכרו‬
‫ליצירת תאטרון אינטראקטיבי מקומי‬ ‫כבליינים קוסמופוליטניים,‬
‫מזמין מספיק חברים אמיתיים‬ ‫כדי ליצור אווירת לגיטימיות,‬
‫ופושט על הרהיטים של האתר.‬
‫זה מבריק! טוד, עשיתי זאת שוב!‬
‫בואו נלך, תינוקות!‬
‫תינוקות, נו כבר!‬
‫מלחמה.‬
‫ובשביל מה? כמה גביעים? מצעד?‬
‫לא. לא בשבילי.‬
‫אולי אני איש יום הולדת זקן ומטורף,‬
‫אבל אני חושב שמלחמה היא דבר רע.‬
‫עבודה נהדרת, מיסטר פינאטבאטר,‬ ‫אתה משנה דעות והשקפות.‬
‫נכון שזה נהדר? לעבוד יחד?‬
‫בטייק הבא, גופה מספר ארבע יכולה‬
‫להסיט את הראש מהמצלמה?‬
‫זה אתה!‬ ‫-כן.‬
‫מרגש!‬
‫כן, עד הסוף, לצד השני.‬
‫אני לא ממש יכול לנשום.‬
‫זה בסדר. בואו נצלם את זה שוב.‬
‫חדר הלבשה מגניב.‬
‫ועבודה נהדרת בסצנה הזו.‬
‫באמת נראית כמו גווייה חלולה.‬
‫הונפשה פעם על ידי אש החיים,‬
‫וכעת, אכולת אימה וחרטה, ולשם מה?‬
‫יופי. רוצה ארוחת ערב?‬
‫הייתי רוצה, חבוב,‬ ‫אבל יש לי עוד איזה חמש סצנות לצלם.‬
‫כמובן, כן. אם כך, נתראה בבית?‬
‫כן. בטח אלך למסיבה המפוארת של טוד‬ ‫ישר אחרי העבודה.‬
‫טוד עורך מסיבה מפוארת?‬
‫מיסטר פינאטבאטר, אנחנו מוכנים לסצנה‬
‫שבה אתה עוזר לחייל אמריקני ולמורד מהטאליבן‬
‫להבין שיש להם אותו תאריך יום הולדת.‬
‫הוא בחג המולד.‬
‫- ניצבים -‬
‫- הוליהוק, בוג'ק -‬
‫בוג'ק!‬
‫ברכות, צוות השחקנים!‬
‫כידוע לכם,‬
‫הועסקתם כדי שתגלמו‬ ‫אורחים עירוניים ומתורבתים במסיבה.‬
‫אם כך, אם בשלב כלשהו הערב‬
‫אחד מ"היושבים בקהל" ינסה לדבר איתכם,‬
‫תגידו בבקשה אחד משלושת המשפטים הבאים,‬
‫שמבוגרים אלגנטיים אומרים כל הזמן,‬
‫"אני מתחיל לחשוב שטלפונים חכמים‬ ‫בעצם הופכים אותנו לפחות מחוברים."‬
‫כן.‬ ‫-"טוב, זו פוליטיקה בשבילך!"‬
‫או, "אדוני, אי אפשר לחלוץ נעליים‬ ‫בתוך סניף ה'אפלבי'ס' הזה."‬
‫שלום!‬ ‫-שלום.‬
‫מה זה?‬
‫זה ארגז "אס-ג'ולט",‬ ‫משקה האנרגיה האלכוהולי האהוב על פיקלס.‬
‫אני לא צריך אותם יותר.‬
‫- וול פודס -‬
‫פיש, שכחתי להביא מתנה.‬ ‫-יש לך שתי אפשרויות.‬
‫מחמצת השאור הזו‬ ‫או האיקו שכתבתי על גרגיר אורז‬
‫ואז תליתי בתוך בקבוק.‬
‫אולי פשוט נגיד ששתיהן משנינו?‬
‫כן.‬
‫ואתה לא רוצה לפתוח אותו?‬ ‫-אני לא מוכן.‬
‫כל עוד לא אקרא אותו, היא תהיה בחיים שלי.‬
‫טוב שיש אנשים שמזכירים לנו‬ ‫למה אנחנו נשארים פיכחים.‬
‫זה מה שהבת שלי בשבילי.‬
‫הנה הכריך שלך.‬ ‫השף הכין אותו במיוחד בשבילך.‬
‫- תתפגר -‬
‫טוב, יש לי קרן?‬
‫כי כולם מסתכלים עליי‬ ‫כמו איזה יצור כל הזמן.‬
‫טוב, אם יש לך קרן,‬ ‫אתה חד הקרן המכוער ביותר שראיתי אי פעם.‬
‫יסלקו אותך מממלכת חדי הקרן‬
‫כי אף אחת לא תסכים להיות‬ ‫בת הזוג שלך בנשף המרשמלו.‬
‫כן, או כי הסנפתי‬ ‫את כל נצנצי הקסם של הפיות.‬
‫"הקיץ: חד קרן מטומטם".‬
‫זה כזה טיפשי.‬ ‫זה בדיוק מה שהם היו עושים.‬
‫זה יהיה כזה,‬ ‫"חד קרן מגעיל: חד הקרן הבליין".‬
‫כן, כן, והקרן שלו היא כמו פותחן יינות,‬
‫והוא מנסה לפתוח בקבוק יין, אבל היא נתקעת,‬
‫ועכשיו יש לו בקבוק יין על הראש,‬
‫שפשוט מטפטף יין על הפרצוף שלו, כזה... ‬
‫"חד קרן מגעיל".‬
‫הוא יעורר סלידה.‬
‫טוב, אבל זה לא יהיה "חד קרן מגעיל",‬ ‫זה יהיה... "חד קרן חרמן"!‬
‫לעזאזל, זה מדהים.‬ ‫אנחנו מוכרחים לעשות את זה עכשיו.‬
‫מה הכוונה?‬
‫את הסרט. אתה חד הקרן החרמן.‬ ‫אני אביים. אנחנו עושים את זה.‬
‫כן, אני לא ממש האיש‬ ‫שאנשים רוצים לראות בסרטים כרגע.‬
‫כן, הם לא רוצים לראות אותך‬ ‫מגלם את סקרטריאט או "מגדל יתומים",‬
‫אבל הם יראו אותך כבחור גס רוח‬
‫שאומר את כל הדברים שהחברה המנומסת‬ ‫רכרוכית מכדי להגיד.‬
‫זו הדרך שלך לחזור פנימה.‬ ‫כך תשיג את האהבה הזו חזרה.‬
‫"חד הקרן החרמן"?‬
‫כן, כי בתוך תוכו, הוא פצוע, הוא לא מובן.‬
‫הוא לא אשם שהוא כזה!‬
‫ואנשים יראו את זה!‬ ‫-כן?‬
‫כן! הוא כזה, "היי, חבוב!‬ ‫מעולם לא ביקשתי להיות חד הקרן החרמן!‬
‫אתה חושב שאני אוהב שאני צריך‬ ‫לשפוך קשתות בענן כל 20 דקות‬
‫כדי שהקרן שלי לא תתרכך?"‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-בחייך, אני יודע שאתה צריך את הכסף.‬
‫מתי תפסיק להעניש את עצמך?‬
‫תהפוך את זה. לא, צריך... ‬ ‫תהפוך את הדבר הזה. תהפוך אותו.‬
‫סאני, אתה יודע איפה‬ ‫העותק המוקדם של הספר שלי?‬
‫הספר המטומטם שלך על הקניון?‬
‫לא ראיתי אותו.‬ ‫כי בחיים לא הייתי שם לב אליו בכלל.‬
‫כי הוא לאפסים. לבנות אפסיות.‬
‫אתה יכול להגיד "אפסיות".‬
‫בנות יכולות להיות אפסיות‬ ‫מבלי לציין בפירוש שהן בנות.‬
‫תגיד לי אם תראה אותו?‬ ‫אני צריכה לשלוח תיקונים להוצאה שלי.‬
‫נשמע כמו הבעיה שלך.‬
‫בת אפסית.‬
‫שלום.‬ ‫-באנו למסיבה.‬
‫הבאנו עציץ.‬
‫רק רגע.‬
‫אני מתחילה לחשוב שטלפונים חכמים‬ ‫בעצם הופכים אותנו לפחות מחוברים.‬
‫זה נכון!‬ ‫-טוב, זו פוליטיקה בשבילך.‬
‫נכון!‬ ‫-שלום, בן אדם.‬
‫מה קורה?‬ ‫-באנו למסיבה.‬
‫הבאנו עציץ.‬
‫תקשיב, בוג'ק, אל תאלץ אותי לבקש ממך ללכת.‬
‫אתה לא מוכרח... ‬ ‫-אחי. תן לנו להיכנס.‬
‫העציץ הזה כבד כמו ציצים.‬ ‫-אני לא רוצה סצנות.‬
‫אימא שלי באה ולא דיברתי איתה עשר שנים‬
‫ואני לא יכול להסתכן בכך שמשהו יקרה.‬
‫מה אתה חושב ש"יקרה"?‬
‫אני לא יודע, בן אדם,‬ ‫אבל תמיד קורה איתך משהו,‬
‫ובדרך כלל, הייתי בסדר עם זה כי אני יודע‬ ‫שאתה תמיד מתמודד עם חרא משלך,‬
‫אבל לא אוכל להסתכן בזה הערב.‬
‫אני פיכח. לא יקרה כלום.‬
‫כן, אחי, מה אתה חושב ש...? לעזאזל.‬
‫נתראה.‬
‫הוצאנו 30 דולר על העציץ הזה.‬
‫- ריקודים! חניה -‬
‫כן, עשיתי טעויות. ומה עכשיו?‬ ‫אני אמור פשוט להיעלם לנצח?‬
‫אני מצטער, אבל זה לא לעניין.‬
‫כאן מגלים מיהם החברים האמיתיים שלנו.‬
‫חלק מהפיכחון הוא להשאיר מאחור את כל האנשים‬
‫שלא יכולים להפסיק לראות בך‬ ‫את האיש שהשתין במזרקה‬
‫במסיבת יום ההולדת ה-16 של הבת שלי.‬ ‫-כן?‬
‫אתה חושב שאתה חייב להם משהו‬ ‫כי הם סבלו אותך בשפל שלך,‬
‫אבל האנשים האלה אוהבים לראות אותך נכשל‬ ‫כי זה גורם להם להרגיש טובים ממך.‬
‫הם לא יודעים איך לעכל את העובדה‬ ‫שאתה כבר לא הכישלון הענקי‬
‫שחטף רכב של "ארוחות על גלגלים"‬ ‫כדי לקחת את החברים שלי למועדון חשפנות.‬
‫אני לא יודע... ‬ ‫-אני כן. אתה יודע מה עוד אני יודע?‬
‫אתה צריך ללכת למקום שבו נמצאת האהבה.‬
‫כן. אולי.‬
‫וזו הסיבה שנצטרך להפיק את "חד קרן חרמן",‬
‫כי הוא יכניס מיליארד דולר‬ ‫וישגע את כל השמוקים האלה!‬
‫טוב, יהיה טוב אם יהיה משהו שיעסיק אותי.‬
‫רואה? על זה אני מדבר!‬
‫הנה הוא! הנה החד-מן שלי!‬
‫לעזאזל. הבת שלי בצרות.‬ ‫-מה קרה?‬
‫אכפת לך אם נקפוץ לאונ' קליפורניה מהר?‬
‫האוניברסיטה?‬ ‫אני מנסה לשמור על פרופיל נמוך.‬
‫אני לא חושב שקמפוס מכללה... ‬
‫בוג'ק, זו הבת שלי, בסדר?‬
‫היא האדם היחיד שאכפת לי ממנו,‬ ‫הדבר היחיד שמשאיר אותי פיכח.‬
‫למה אתה צריך שאבוא איתך?‬ ‫-לא ייאמן.‬
‫כשכולם נטשו אותך, מי היה שם בשבילך?‬
‫כשהעולם שפט אותך ולעג לך?‬
‫ועכשיו, בפעם היחידה שאני צריך משהו ממך... ‬
‫בסדר, אני בפנים.‬
‫או כפי שחד הקרן החרמן היה אומר,‬ ‫"אני בפנים?"‬
‫אתה בפנים, מותק!‬
‫- הדבר האמיתי:‬ ‫חייה של אלינור רוזוולט -‬
‫לא. לא. קדימה, קדימה, קדימה! קדימה!‬
‫מה לעזאזל, דיאן?‬ ‫-אני עובדת! אני רק עושה הפסקה.‬
‫מצאת את הספר שלי?‬ ‫-כן, והוא גרוע. ממש לא מציאותי.‬
‫קראת את הספר שלי?‬ ‫-קראתי אותו במשך זמן מה.‬
‫לא הייתי אומר את זה מול חבריי, מן הסתם,‬
‫כי זה ספר לבנות תינוקות,‬ ‫אבל בכל אופן, הוא לא הגיוני בכלל!‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את אומרת שהספר מתרחש בשיקגו,‬ ‫אבל אייבי גרה בשומברג.‬
‫שומברג, דיאן? שומברג לא נמצאת בשיקגו.‬
‫היא באזור שיקגו רבתי... ‬
‫אלוהים, מה יהיה הדבר הבא? אוונסטון, שיקגו?‬
‫מורטון גרוב, שיקגו? נייפרוויל, שיקגו?‬
‫ככה את נשמעת!‬ ‫-טוב, עוד לא מאוחר מכדי לשנות את זה.‬
‫יופי. ובאותה ההזדמנות,‬
‫יש לי עוד שאלות.‬ ‫-כן?‬
‫למשל, טוב. כשאייבי אמרה למוס‬ ‫שהוא לא החבר הכי טוב שלה יותר,‬
‫ומוס אמר, "את עדיין החברה הכי טובה שלי,‬
‫אם תרצי ואם לא",‬
‫זה היה אמיתי?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫כאילו, זה באמת קרה,‬
‫שמישהו יכול להישאר החבר הכי טוב של מישהו,‬
‫אפילו אם הוא מאוכזב ממנו?‬
‫כן, סאני, זה אמיתי.‬
‫טוב. ונכון שאייבי החזיקה‬ ‫את השעון של אבא שלה בארונית שלה‬
‫כי אפילו שהוא לא היה בסביבה,‬ ‫היא עדיין ידעה הוא אוהב אותה?‬
‫גם זה היה אמיתי?‬ ‫-טוב, הספר בדיוני.‬
‫כן, לא, אני מבין, פשוט... ‬ ‫חלקים ממנו הרגישו אמיתיים, את יודעת?‬
‫כן. אני יודעת.‬
‫מגניב שכתבת ספר.‬ ‫כלומר, אני חושב שבנות יאהבו אותו.‬
‫בפרט בנות שכאילו,‬ ‫אין להן דימוי עצמי חיובי.‬
‫אני מקווה.‬ ‫-טוב, מתי יוצא הספר הבא לאור?‬
‫רק למקרה שתצטרכי שאבדוק‬ ‫אם יש בו טעויות, את יודעת.‬
‫ובכן, אם אתחיל מיד,‬ ‫הוא בוודאי ייצא לאור עד הסתיו הבא.‬
‫מגניב. את צריכה להפוך את זה.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫ג'אגר! ג'אגר!‬ ‫-אולי תהיה שקט?‬
‫אלוהים, אבא, זה באמת קורה?‬
‫למה אתה פה?‬ ‫-ידעת מה את עושה‬
‫כשעשית לייק לתמונה באינסטגרם של אמך‬
‫בחוף הים עם החבר החדש שלה.‬
‫מה?‬ ‫-זו הייתה תמונה טובה!‬
‫זו הסיבה שאנחנו פה?‬
‫את מקבלת חמישה לייקים בחשבון שלי כל חודש,‬
‫וחמישה בחשבון של אימא שלך.‬
‫שמעת מה השופט קבע!‬
‫בוא נלך, בן אדם, בסדר? אנשים מתחילים... ‬
‫אתה בוג'ק הורסמן?‬ ‫-לא.‬
‫כן, אתה כן.‬ ‫-לא-ג'ק.‬
‫ניסית למשוך את תשומת לבי?‬ ‫כי משכת אותה עכשיו, מותק!‬
‫אבא!‬ ‫-טי-אם-זי פרסמו את הסיפור!‬
‫אתה הורס את חיי!‬
‫בגלך אני נראה מקורנן אמיתי, ג'אגר.‬
‫הבת שלי עושה אותי מקורנן!‬
‫אתה בכלל לא יודע מה המילה הזאת אומרת!‬
‫אני רק רוצה שתדע‬
‫שאני חושב שממש נדפקת.‬ ‫-כן?‬
‫עשו לך תרגיל מלוכלך בריאיון הזה, אחי.‬
‫ניסית להתנצל.‬ ‫-תודה.‬
‫הכול בימינו סובב סביב "הפטריארכיה"‬ ‫ו"המבט הגברי" וכל זה,‬
‫ומגניב בעיניי שאתה מתנגד לזה.‬
‫לא, אני לא מתנגד.‬
‫לא, בו, אני אומר שזה מגניב.‬ ‫אתה יכול להירגע פה, זה מרחב בטוח.‬
‫טוב.‬ ‫-אתה מביך אותי!‬
‫כן? מה דעתך על המבוכה הזו?‬
‫פוסט החסות האחרון שלך ל"לוריאל"‬ ‫הוא לא נראה כן!‬
‫אתה יודע שאני אוהבת‬ ‫את מגוון מוצרי "לוריאל" הרחב שלי!‬
‫מימי משחק עם הבנות ועד מפגשי חרישה במחרשה,‬
‫"לוריאל" נותנים לי את הביטחון‬ ‫לקרון בשיא הזוהר שלי!‬
‫אתה רוצה לבוא לבית האחווה שלנו?‬
‫אני חושב שהחבר'ה יתלהבו מאוד לפגוש אותך.‬
‫הם יתלהבו?‬ ‫-יתלהבו מאוד.‬
‫טוב, בוא נעוף מפה.‬
‫הבת שלי גרועה, וזה מפתיע,‬ ‫כי עשיתי עבודה נהדרת בלגדל אותה.‬
‫בוא נעשה עוד עצירה אחת.‬
‫נראית טוב!‬ ‫-טוב, זו פוליטיקה בשבילך.‬
‫שלום?‬ ‫-אימא שלך מרגישה לא טוב.‬
‫היא עדיין מתאוששת מהניתוח שלה.‬
‫זה אומר שאתם לא באים‬ ‫למסיבה המלוטשת והיוקרתית שלי‬
‫שלגמרי לא ערכתי רק כדי להרשים אתכם?‬
‫אני מצטער, לא, אבל תודה על שהזמנת אותנו.‬
‫חורחה, אני מנסה להתחבר אליה.‬
‫אני יודע. תמשיך לנסות, בבקשה.‬
‫אני מתחיל לחשוב שטלפונים חכמים‬ ‫בעצם עושים אותנו פחות מחוברים.‬
‫- ברוכים הבאים לאוניברסיטת קליפורניה -‬
‫ואז התעלפתי בבריכה.‬
‫למרבה המזל, לינדזי לוהאן הייתה שם‬ ‫כדי לבצע החייאה.‬
‫היא עדיין אומרת שאני הסיבה‬ ‫שהיא התפכחה... בפעם ההיא.‬
‫מי זו לינדזי לוהאן?‬ ‫-היא מפורסמת מימים עברו.‬
‫מימים עברו? אלוהים.‬
‫תקשיב, חבוב, אני צריך ללכת.‬
‫אני מלווה את הסטודנטית לחדרה‬
‫כי אתה יודע, יש סוטים שם בחוץ.‬
‫אתה רציני? אתה אמור להיות החונך שלי.‬
‫ומה, אני צריך לבלות רק איתך כל הזמן?‬
‫תירגע, טוב? אתקשר אליך מחר,‬ ‫נקבע את "חד קרן חרמן".‬
‫תיהנה מהאנשים שלך.‬
‫טוב.‬
‫היי, בן אדם! בלי תמונות! תמחק את זה.‬ ‫-בחייך.‬
‫לא, בחייך אתה! אני לא פה כדי להיות‬ ‫הסיפור המגניב שלכם אחר כך.‬
‫טוב, סליחה.‬
‫אני לא צריך להיות פה.‬
‫המספר שאליו חייגתם איננו מחובר. להתראות.‬
‫מה?‬
‫תרגום כתוביות: ענת שפירא‬