ÅTTA ÅR TIDIGARE
God jul! Vem har varit stygg?
Mitt i prick för ditt varumärke.
Vi tar ett foto.
-Jag älskar foton. -Hallå!
Just det. Le!
-Ett till. -Okej.
Hallå, snygging.
-Vodka soda, strunta i soda. -Tack.
Drickat är gratis, men maten är hemsk.
Tonfisktartar, för helvete.
Okej. Låt mig bara skaka några fler händer så kan vi gå härifrån sen.
Lugn, tiger. Jag vill ha dig som starkast.
Som starkast?
Jag gillar hur det låter.
-Jaså? -Ja.
God jul!
Becca.
Ny chef, digital marknadsföring.
Ja. Hur visste du det?
Jag har mina källor,
och din namnbricka.
Ja, det med.
Det här är min man, Billy.
-Kul att träffas. -Billy Butcher.
Becca, du hanterade mitt övertagande. Eller hur?
Ja, det gjorde jag.
-Tittade du på det? -Jag älskade det.
-Tack. -Nej, tack själv.
-Vad tog du över? -Voughts Twitter-konto. Ja.
Din briljanta fru här gjorde allt arbete.
Hon la upp mina bilder, skrev mina meddelanden.
Helt enastående.
Okej. Så de trodde att det var du,
men det var egentligen Becca?
Lite bedrägligt, eller hur?
Nej, Billy, det är så vi gör för att Homelander är upptagen med att rädda liv.
Det är okej. Du har rätt. Det är lite oärligt,
men jag är inte bra på sånt,
så jag lämnar det till experterna.
Lyssna, jag skulle gärna prata med dig
om att kanske styra resten av mina sociala medier.
-Allvarligt? -Absolut.
Min pappa sa alltid:
"Omge dig med människor som är smartare än du."
Min bättre hälft vill ha min uppmärksamhet men kanske vi kan prata i morgon?
Det låter jättebra. Tack.
Tack. Kul att träffa dig, kompis.
Trevligt att råkas.
Jag älskar brytningen.
-Hej, snygging. -Redo att gå?
Hur fan kan han gå runt i den där svettiga våtdräkten hela dagarna?
Kulorna mosade mot benet som pannkakor...
Du lovade att uppföra dig.
Nu sticker vi härifrån.
-Ja? -Ja.
Jag visste inte att du var en sån cigarrentusiast.
Jo, verkligen...
Jag kan inte få nog av stora stockar av filterlös tobak.
Det här är väldigt trevligt.
Men... Det finns ett "men".
Okej.
Men varför tog du mig till ett hotell?
Och inte till din lägenhet?
Tja, du vet, jag menar,
min pappa kunde ju fixa lite pizzarullar till dig efter samlaget.
Jag tänkte bara att detta skulle vara lite mindre förödmjukande.
Javisst, okej.
Ja.
Ja, mycket övertygande.
Är allt okej? Vad händer?
Det är bara...
Jag har aldrig sett ditt hem eller ditt jobb.
Du är nästan ett mysterium för mig.
Men det är sexigt, eller hur?
Du måste förstå att min pappa
bara var fåniga skämt och dyra presenter,
tills att han var borta
och alla pengarna med.
Jag vet att du inte är sån, men...
Jag måste veta att hotellet är nåt trevligt
och inte en varningssignal.
Jag slutade på mitt jobb.
Förlåt, jag borde ha berättat det.
Efter Robin
kändes det rätt meningslöst att programmera folks fjärrkontroller.
Och du kan få träffa pappa, men du lär ångra att du bad om det.
Är allting okej, då?
Det är jättebra.
Inga varningssignaler.
Jag vet att det här inte är så tjusigt som New York City.
Men att ha en hjälte som du på ett ställe som Sandusky...
Alla på lokalfilialen är så exalterade.
Ja.
Men vi har Cedar Point.
Största bergochdalbaneparken i hela USA.
Vi är bara några få timmar från Cleveland eller Toledo.
Och Lake Erie? Precis här.
-Om du vill bada. -Ja.
-Där är de. -Vad är det här?
Ditt traktamente. 75 dollar per dag.
Mataffären? Nere på gatan.
För att laga min egen mat?
Det finns en Dairy Queen också.
Glassdrinkar och sånt?
Jajamän.
Men min brottsbekämpning, då?
Jag tror att det bästa är
om jag sticker ut och bekämpar lite brott.
Inte många brott här i Sandusky.
Jag menar, vi är ingen skithåla som Akron.
Men om nåt dyker upp, så ringer vi.
Ringer ni?
-Absolut. -Okej.
DEEPER: EN BIOGRAFI
-Det här tar knäcken på mig. -Kom nu.
Fan!
Inte en chans.
Du behöver 3 000 kalorier per timme, annars svimmar du.
Jag klarar inte av det här.
Synd.
Du hörde vad läkaren sa.
Ditt hjärta blir större, kulorna blir mindre
och din bentäthet är skitkass.
Compound V-skiten dödar dig.
Säg inte det högt, okej?
Du vet inte ett skit om det, fattar du?
Jag vill inte veta.
Och du är klar! Okej? Inte mer sånt.
Såg du sista gången jag sprang där ute?
Sioux City har en snabbare löpare än jag.
Sluta med klubböppningar och reklaminspelningar, då.
Inget av det där. Vi tränar.
-Tillbaka till grunderna. -Ingen förbättras i min ålder.
Jag blir en freakshow som Ben Johnson, som tävlar mot hästar.
Du kommer åtminstone fortfarande att andas.
-Jag måste gå. -Vart?
-Vad händer? -Jag saknade er.
Ville bara se era leende ansikten.
Sätt dig, kompis.
Och ärligt talat,
jag kände att det verkligen var dags för ett litet snack.
Lite klander, kanske lite tuff kärlek.
Vad ska det betyda?
Det betyder att på senare tid
har några av er varit
lite ur slag.
Oberäkneliga.
Opålitliga.
Riktigt slarviga.
Inte du, Noir. Du har varit toppen.
Men ni andra...
Jag måste säga att jag är besviken.
Ni måste hålla ögonen på bollen.
Fienden stormar portarna.
Och vi är inte ens The Seven längre.
Vi är bara fem. Vi dör som flugor.
Men nu vet jag åtminstone varför.
Varför...
Är det ett skämt? Varför är Hughie där?
Jag förstår inte. Vem är han?
Han heter Hugh Campbell.
Han och Starlight kilar stadigt.
Han är också en av killarna som dödade Translucent.
Vänta, va?
Förutom utpressning av Mesmer,
Ezekiel, Popclaw, och Gud vet vem mer.
-Popclaw? -Nej.
Nej, nej. Det är vansinne.
Starlight,
pinne och sten bryter inte mina ben...
-...men hårda ord... -Nej, sir.
Jag är ledsen. Jag ville inte...
Det är bara det att han inte är sån.
-Varför skulle han göra det? -Bra fråga.
A-Train, över till dig.
-Vadå? -Jösses.
Är ditt minne fortfarande trasigt?
Nu, då?
Fan också.
-Jag känner igen honom. -Du sprang rakt igenom hans tjej...
...så jag hoppas det.
Robin, nånting.
Jag kommer ihåg det nu.
Jag såg honom utanför Popclaws hus. Han konfronterade mig.
-Så du knullar den killen? -Okej. Sakta ner.
Jag vet inte vad som händer,
men Hughie är inte kapabel till nåt som är ens i närheten av detta.
Det är sant.
Det är faktiskt mycket sant. Han är bara en man,
och vad det verkar, inte mycket till man,
men hör på. Han fick kanske hjälp?
Säg att nån... Jag vet inte,
fick in honom för att träffa Ezekiel...
-...och gjorde sig kvitt The Deep. -Nej.
Håll händerna längs sidan, fröken.
Sätt dig ner.
Så,
jag vet att du vill göra hela Deep-grejen
till ett All the Single Ladies-ögonblick.
Makt, va?
Men egentligen
är det du har lyckats med varje brottslings våta dröm.
För The Seven fattas två personer nu.
Och jag har ju noterat att allting började
efter att du kom.
Det får mig att undra, vem av oss står på tur?
Slyna.
-Jag har inte gjort något. -Nog!
Vi är en annan ras.
Vi glänser av försynens gyllene ljus,
men du, du har hjälpt dessa jävla slummänniskor
-att gå emot oss. -Nej.
Håll käften, unga dam.
Om du var i mitt läge,
vad skulle du göra med dig?
Homelander, det räcker.
Har du nåt att tillägga, Maeve?
Hon visste inte.
Jo, hon stinker av adrenalin
och hennes hjärta slår som en liten kanins.
Det enda hon är skyldig till är att vara dum.
Hon föll ju för den här Hugh Campbell.
Han pumpar henne på information.
Så lämna henne ifred.
Starlight, du måste vara speciell.
Jag kan inte komma ihåg sista gången Maeve brydde sig...
Inte när hon brydde sig om nån, faktiskt.
Och om jag säger nej?
Kom igen.
Jag fixar det här.
Det är du och jag.
Kommer du ihåg?
Säg inte att jag aldrig gör nåt för dig.
Okej.
Vill du ha henne, får du henne. Hon är ditt ansvar nu.
Jag hoppas bara att du har rätt om henne. För bådas skull.
Lektionen är slut.
Titta på det här, nej.
Du ska inte röra, utan bara vända det.
Så här.
Det är det som gör dem fluffiga.
Varsågod.
Hon vill veta var du var.
Det är en tvingande fråga.
-Kan vi prata? -Det är väl det vi gör nu?
Nej, jag menar...
Det finns inga hemligheter här, grabben. Ut med det.
Sluta vara en skit. Bara prata med killen.
Hughie har inget emot det, va, Hughie?
Okej, då.
Jag kan nog inte göra det här längre.
Göra vadå?
Detta.
Vought. Det här med Kimiko.
Det är hemskt och ni måste stoppa det.
-Men jag kan inte. -Okej.
Så du vill bara slappa, dricka drinkar
och låta oss göra jobbet?
Hela mitt liv har jag sluppit se nån dö på ett hemskt sätt
men nu har jag sett ett halvt dussin, så det räcker nu.
Sluta, du är ju en mördare, Hughie.
Precis som vi andra.
Så varför inte sluta tjafsa, och berätta
vad detta faktiskt handlar om?
-Ja? -Okej.
-Annie. -Fan.
Det handlar om Annie.
Äntligen.
Han har smugit iväg för att ha sex, på Lincoln Grand.
Har du följt efter mig?
-Som om du gav mig ett val. -Hon vet ingenting.
Jag ska inte berätta nåt för henne.
-Vi ska bara... -Bara vadå?
Sticka till Epcot? Eller Hamptons,
kanske för att pumpa ut några flygande bebisar.
-Nej, jag vet inte! -Nej, du vet inte!
För du tänker inte, utom med din kuk.
Du har fel om henne.
Slynan lurar dig.
Och du är för jävla blind för att se det.
Så det är bättre att vara lojal mot en död kvinna
som inte vet och inte bryr sig.
Hur funkar det för dig?
-Hej, pappa. -Hej, Hughie.
Det var längesen vi hördes av.
Jag har tänkt mycket på dig nyligen.
Vem är det här?
Trodde du skulle känna igen rösten.
Du har spenderat mycket tid med att vara besatt av mig, eller hur?
Säg hej till lillpojken, pappa.
Hej, Hughie, varför är han här? Han säger att du är i en knipa.
Mår du bra?
Okej.
Han mår bra. Remington Steele börjar snart.
A-Train, lyssna.
Helvete. Om han är röjd så är jag körd!
Han går på vårdbidrag och är helt harmlös. Låt honom gå.
Mitt hem är röjt. De har mig.
-Herregud. -Kom hit inom 20 minuter...
...annars knäcker jag honom som en piñata. Fattar du?
Som jag gjorde med din flickvän.
-Jag förstår. -Och Hughie, kom ensam.
Om jag ens sniffar mig till en av dina skithögar till vänner...
Jag förstår.
Alla mina bankkonton är frusna och flaggade.
Monique, lyssna, när du hör detta
ska du lämna huset direkt, ligg lågt och ring mig.
Jag hoppas att hon var värd det.
Det är inte Annie. Hon vet inte om...
Det kvittar. Jag ska döda henne...
Så fan heller!
Vänta. Hon vet inget. Det var inte hon.
Hon har aldrig sett mig förut.
Aldrig nånsin. Så hur blev jag röjd?
Mesmer.
Ni jävla idioter var tvungna att gå till Mesmer! För helvete!
Tack.
Det var inte smart att ligga med henne.
-Hughie. -Pappa?
Han beter sig konstigt. Är väldigt nervös.
Var är han?
Jag vet inte, han...
Här är jag, kompis.
Se vad jag har.
En specialutgåva från seriekonventet 2016.
Gjorde de flera hundra såna?
Se upp! A-Train kommer.
Du var ett fan! Du var ett fan.
Och inte halvintresserad. Du var ett superfan.
Ursäkta, sir, vad handlar detta om...
-Håll käften. -Pappa,
det ordnar sig. Hör du, jag kom hit ensam.
Låt honom gå nu.
Ensam?
Du kom faktiskt ensam. Nästa gång... Det blir ingen nästa gång,
men nästa gång bör du ju ha fler äss i rockärmen.
Okej. Du menar... Så här?
Lust med lite raketbränsle?
Vad är det där?
Jag vet inte vad det är för skit.
Inte? Så du har inget emot om jag gör så.
-Nej! Vad fan! -Vad?
-Vad fan är det för fel på dig? -Jag har en större dos.
Jag har en större dos gömd nånstans där ute.
Låt honom gå. Du får den, sen gör du vad du vill med mig.
Berätta, vad är det bästa med det? Ruset?
Eller att du vet att om du tar det är du fortfarande snabbast av alla?
Försöker du med nåt, så är jag hos din far på en millisekund.
Pappa, dags att gå.
Inte utan dig.
Jag kommer snart.
Jag lämnar dig inte med honom, okej? Du är bara ett barn! Du är mitt barn.
Pappa!
Jag klarar mig.
Jag fixar det här.
Gå.
Okej. Var är det?
Vet du, den här skiten måste vara ganska bra.
Om den är värd att springa igenom en människa för.
Herregud. Det var en olycka! Var fan är mitt V?
Den olyckan hade ett namn.
Popclaw, då?
Hon hade också ett namn! Charlotte!
Det enda som var bra i mitt liv är borta nu!
Vad handlar det om? Jag dödar din flickvän och du dödar min?
Jag dödade inte din flickvän.
Du utnyttjade henne!
Du försatte henne i fara, sen kastade du ut henne
som om hon var några jävla sopor!
Hur börjar det inte med dig, Hughie?
Den enda skillnaden mellan dig och mig är att jag gjorde ett misstag.
Skiten som du gjorde var med avsikt!
Så vem är värst?
Bitch!
Du har rätt. Det hade varit dumt att komma hit ensam.
Monique, det är inte säkert här längre. Vi måste sticka.
Du svor inför mig och Jesus Kristus att du var klar med Billy Butcher.
Jag vet, jag förstår det. Allt Butcher rör vid blir till skit.
Jag skyller inte på honom.
Senast jag kollade var du en vuxen man.
Det är mitt fel. Okej?
Men vi kan inte ta det just nu.
Du försatte oss i fara utan att tänka, Marvin.
-Monique, bara... -Pappa!
Hej, älskling, kom hit. Ge mig en kram.
Vad har du haft för dig?
Jag ritade en teckning till dig.
Gjorde du? Får jag se?
Jösses, så fint.
Tack, älskling.
Janine, älskling, pappa ska ta med oss på en övernattning.
Kan du hjälpa mamma packa dina leksaker?
-Duktig flicka. -Vi är sent ute.
Vi har inte tid att packa leksaker. Vi måste sticka nu.
Jag visste att du skulle rösta efter ditt samvete, senator.
Tack.
Hej då.
Tre röster kvar.
Och BA-killen sa
att Pentagon pungar ut med minst 35 miljarder.
Det placerar oss före Lockheed.
Fantastiskt. Det är otroligt!
Edgar måste vara glad.
Skit i Edgar.
Vi gjorde det här. Du och jag. Det handlar om oss.
Kommer du ihåg den där marknadsföringskvinnan?
Ashley? Jag är ledsen, jag var tvungen att sparka henne, hon...
Nej, nej. För sju, åtta år sedan. Becca.
-Becca? -Ja.
Becca Butcher?
Just det.
Ja, hon.
Var är det med henne?
Hon är försvunnen.
Vadå, försvunnen?
Försvunnen som i "borta, troligen död".
Ja. Jag tittade på hennes fil, polisen tror att det var självmord.
Det verkar som om hennes man... Han blev ganska upprörd.
William Butcher.
Borde jag känna till hans namn?
Nej. Inte specifikt,
jag undrar bara om du vet vad som hände med henne?
Nej, jag antog bara att hon slutade.
Så hon slutade bara?
Finns det nån särskild anledning varför du ställer alla dessa frågor?
Nej. Nej, jag är bara nyfiken.
Det är intressant. Eller hur, det är...
Ja. Ja, det är ju sorgligt.
Ja, verkligen.
Jag tänkte att jag kanske kan få Maria att stanna kvar sent med barnet,
och... Kanske vi kunde beställa mat,
och prata. Bara vi två.
Vet du vad? Det låter härligt.
Men stick iväg och var en mamma nu.
Jag lovar, du kommer att trivas här.
Gillar du bergochdalbanor?
Jag föredrar vattenland.
Cedar Point har båda delarna.
Du först.
De flesta tjejer gillar kostymen.
Jag är inte som de flesta andra.
Är det sant? Som de påstår?
Åh, kom igen, gullet. Jag har ju dig här nu.
Jag måste se det, snälla.
Jag ser inte ut som alla andra.
Det är ju det jag förväntar mig.
Okej.
Se på dessa gälar! Åh, Gud, så sjukt.
Kan vi bara...
Var försiktig.
Det är ömt. Åh, Gud! Okej, det gör ont.
Sluta, sluta!
-Sluta. -Det är ju bara mitt lillfinger.
Nej, jag sa att det gör ont.
Hör på. Jag tror att du borde gå nu.
Jag går ingenstans, ditt lilla freak.
Luta dig tillbaka.
Luta dig tillbaka, sa jag!
Åh, Gud. Herregud!
-Åh... -Gillar du det?
Ditt lilla missfoster.
Gillar du när jag kittlar dina gälar?
Herregud!
En rejäl skit, eller?
Hur kunde du...
Jag satte fast en liten bugg på dig hemma i din skitlägenhet.
För, du vet, dra åt helvete.
Nej. Vad förväntade du dig att jag skulle göra? Det var Homelander.
Du måste prata med mig.
Vänta, vänta, nej! Jag kan hjälpa dig!
Becca?
Din fru, är hon försvunnen?
Jag kan hjälpa dig att hitta henne.
Snälla, jag har en dotter! Nej!
Jag vill inget ha, stick iväg.
Jag är här angående din fru.
Detta var nog ett par dar efter att du träffade Homelander på julfesten?
Hon var ensam med honom i tre timmar.
Inte långt efteråt försvann Rebecca, och har varit borta sen dess.
På nåt sätt, mr Butcher, tror jag att Homelander var inblandad.
Homelander?
Men han är ju en superhjälte.
Du skulle inte tro vad de hittar på.
Vem fan är du?
Mitt namn är Mallory.
Jag är den som kan hjälpa dig att hämnas.
Vem ringer?
Ingen.
Lyssna, om du...
Om du vill prata,
antar jag att vi...
Nej.
Men har du lust att göra en sån till mig?
Jag hade nån en gång.
Vi tänkte rymma och bilda familj.
Så vad hände?
Alla frågar jämt
vad som är vår speciella svaghet.
Gammastrålar? Järndolkar
eller nån löjlig, dum sak?
Sanningen är att vår svaghet är samma som någon annans.
Det är människor.
Människor som vi bryr oss om.
Så jag säger, kapa banden.
För ditt bästa, och deras.
Då blir du verkligen skottsäker.
Läget, killen? Hur hamnade du här?
Det menar du inte. Jag också.
Vad sa du?
Vänta, du klarar inte det.
Det är verkligen inte en så stor sak.
Jag ska få ut dig. Håll ut.
-Ursäkta, sir. -Ursäkta. Ja?
Hej, kan jag få med mig en av humrarna?
-Visst. -Tack.
Vänta, nej. Inte den. Den här. Ja, det är rätt kille.
Vänta, vänta.
Larry, snälla, jag behöver bara en säker plats i några nätter.
Nej, vänta, vänta. Det är...
Hej, det är Annie. Jag kan inte svara...
Fan också.
Titta på Hughie, det är Hughie, älskling.
Hon liknar dig.
Nej. Hon är ju snygg. Eller hur, älskling?
Mr Campbell.
Ja.
Ett nöje. Billy Butcher.
Hugh Campbell.
Du har en fin grabb där.
Ja, han är min.
Men hallå där. Vad har vi här då?
Vad heter du, raring? Du kan kalla mig farbror Billy.
Han är inte din farbror, älskling.
-Han är ingenting för dig. -Monique.
Trevligt att se dig.
Hej, det är Annie. Jag kan inte svara i telefon...
Vad gör hon?
Okej.
Det är okej.
Pratar inte den orientaliska tjejen?
Asiatisk.
Du har rätt. Asiatisk.
Nej. Jag tror inte att hon gör det.
Pappa, jag är verkligen ledsen. Ledsen för allt.
Nej, nej. Säg inte förlåt, nej.
Titta på dig, du klarar ju dig själv.
Attans.
Kalla fötter, va?
Vadå?
Du sa att Rayner fick kalla fötter.
Ja. Så sa jag.
Vet du vad jag tror? Jag tror att Rayner är intresserad.
Men hon gav dig inte Homelanders huvud
så du sabbade hela grejen. Har jag rätt, hittills?
Nej, inte alls.
Skitsnack, Butcher.
Du vill så jävla gärna sätta dit Homelander nu.
Du låter inget stå i vägen.
Även om det är dina egna vänner.
Du lovade att det skulle bli annorlunda. Faktum är att du svor på det.
Men det här är värre.
Det här kommer att bli Mallorys familj om igen.
Men den här gången blir det min familj.
Och om något händer dem, Butcher...
Jag vet inte vad som hände mellan dig och Rayner,
eller hur den situationen ballade ur, men snälla ring henne.
Snälla.
Jadå. Ja, varsågod.
Dr Vogelbaum.
En överraskning.
Jag kände för att titta in.
Du ser ut att må bra.
Hur längesen är det, John?
Länge nog för att ingen ska kalla mig John längre.
Så vad är det där?
Dina husdjur?
Nej, jag föder bara upp dem. Schäfrar.
Jag vill inte bli för fäst vid mina labbförsök.
Ja, det är ju sant.
Pensionärslivet tycks passa dig.
Det här, eller 80-timmarsveckor i labbet?
Labbet, utan tvekan.
Träffar du nånsin någon ur det gamla Vought-gänget?
Är det okej om vi inte gör det här?
Gör vadå?
Den här katt och råtta-grejen.
Du vill veta saker om Rebecca Butcher.
Du gick till Stilwell om henne,
för att du visste att det tippar över den första dominobrickan.
Och det ledde till mig.
Så fråga på.
Jag ska vara ärlig.
Det vore första gången.
För åtta år sen ringde Stilwell mig med ett ganska intressant problem.
Rebecca Butcher hade kommit till henne
med ett helt exempellöst medicinskt tillstånd.
Vadå för tillstånd?
Hon var gravid.
Med ditt barn.
Gravid?
Men jag trodde att jag inte kunde...
Jag med. Men tydligen är naturen uthållig.
Fostret utvecklades onaturligt snabbt.
Vi sa till henne att hon skulle få föda tryggt på ett säkert ställe,
men att hon måste underteckna ett sekretessavtal. Fick inte berätta för nån.
Inte ens för sin man.
Du kan föreställa dig storleken på den potentiella skandalen.
Förlossningen var svår.
Barnet klöste sig ut ur henne.
Blodförlusten, ingen kunde ha överlevt.
Hon dog på operationsbordet.
Och barnet?
Det levde i tio sekunder. Dränkt i sin mammas blod.
Var det en pojke?
Spelar det nån roll?
Varför sa du inget till mig?
För att skydda dig. Det är ju alltid viktigast för Vought?
Att skydda vår mest lönsamma tillgång?
Så varför berättar du det nu?
Du förstår inte.
Grejen med blandrashundar
är att om man har rätt gener
kan man få en perfekt skapelse.
Men det spelar ingen roll hur perfekta de är, det räcker inte.
När jag föder upp försöksdjur utan sina mödrar blir de våldsamma,
aggressiva. Riktigt hatiska.
Du borde ha växt upp i ett hem med en familj som älskade dig,
inte i ett kallt labb med läkare.
Och ändå blev jag så bra.
När jag tänker på vad det har gjort dig och vad du nu kan göra mot alla andra...
Jag är ledsen.
Jag vill inte ha din jävla ursäkt.
Allt det här är mitt fel.
Vad vill du ha?
Vad?
Vill du ha förlåtelse?
Nu?
Efter att du lät mig växa upp som en jävla labbråtta?
Nej.
För lite för sent.
Jag vill inte ha nåt av dig, John.
Jag är bara en gammal man, som tänker på sina misstag.
Jag är världens största superhjälte.
Du är mitt största misslyckande.
Hej, det är Annie. Jag kan inte svara i telefon...
Butcher.
För helvete, lugna ner er.
Okej. Ta det lugnt, killar.
-MM. -Biträdande direktören.
Din familj är säker. Du har mitt ord på det.
Tack.
Du ringde.
Du är ju mänsklig, trots allt.
Låt oss inte överdriva nu.
Tack ska du ha.
Den här vägen, ma'am.
Monique, jag är ledsen.
Jag vill aldrig se dig igen, Marvin.
Kom hit, älskling.
Pappa älskar dig, okej?
Du är säker med mamma.
-Ta hand om dig. -Ja. Okej.
Ingen Homelander?
Ingen Homelander, vi hade ett avtal.
Alla andra anser att det är rättvist spel. Vill du det här eller inte?
Annie, är allting okej?
Jag måste få träffa dig.
Jag vet inte. Jag tror inte att det är en bra idé.
Du måste förklara, Hughie.
Du måste göra det här begripligt. Bara du och jag.
Du är skyldig mig så pass mycket.
Jag är ledsen, jag hänger inte med.
Du och ditt företag är körda.
Otvetydigt, ensidigt körda.
Vad sägs om det? Är det tydligare för dig?
De senaste femtio åren
har du matat det amerikanska folket med lögnen
att dina superhjältar är utvalda av Gud.
Jag menar, jag förstår det.
Att injicera olagliga droger i spädbarns armar,
det har inte riktigt samma klang.
Och det är inte ens det värsta.
Vad gjorde du med henne, och varför?
Jag har aldrig sett henne i hela mitt liv.
Vad vill du?
Till att börja med finns det inga superhjältar i USA: s väpnade styrkor.
Förslaget har redan gått till kongressen.
De kommer att rösta om det snart nu.
Och du påstår det.
Nyutrustar konceptet för intern utveckling,
men jag bryr mig inte. Affären är död.
Och vi ska gå tillbaka till status quo
där vi är regeringen och militären,
och ni är bara skithögar som ränner runt i slängkappor.
Och om vi vägrar?
Allting offentliggörs.
Seklets största korruptionshistoria.
Voughts aktier blir noll, civilrättsliga stämningar, straffrättsliga åtal,
du går i konkurs och din fina lilla kostym
får en fin orange nyans i mellan 15 till 30 år.
Ms Rayner.
Tack, Michaela.
Vi är färdiga här.
Allt är väl okej, hoppas jag?
Kan nån berätta vad fan som händer?
För ungefär 12 minuter sen slog SEAL ut Abu Ressam
ungefär 80 km utanför Damaskus.
Som planerat. Så vad är problemet?
Titta här.
Ta de fyra. Vi har två.
Vi ser honom. Stopp.
Det är vår man.
Skjut!
Bra. Skithögen bakom flight 37 är död.
Vad är det jag missar?
Bara vänta.
Titta nu.
Rörelse! Hallå, ner!
Ner på marken!
Ner, din jävel! Rör dig inte!
Ner, sa jag!
-Vad står det på bröstet? -Naqib.
Hallå! Stilla, din jävel! Vad gör han? Döda honom!
Det är inte allt.
Hur kan den jäveln fortfarande leva?
Naqib betyder kapten. Vi tror att det är hans superhjältenamn.
Menar du att...
...de har en superterrorist?
-Annie, jag... -Dödade du Translucent?
Det är inte så enkelt.
Och du har inte använt mig för att hämnas på A-Train?
-Du är en mördare. -Vi hade inget val.
Man har alltid ett val.
Vänta... Vad gör du?
Jag tar med dig in.
-Nej! Annie, vänta! -Till polisen!
De behandlar dig åtminstone bättre än The Seven skulle.
Lyssna. Lyssna på mig, okej?
Jag vet att detta är jätteknäppt.
Du var det enda, Hughie.
Det enda som jag kunde lita på.
Jag är ändå jag, Annie. Snälla. Du känner mig.
Jag känner inte dig. Det har jag aldrig gjort.
Om du anger mig är jag död innan solen går upp i morgon.
Nej. Vought kommer att vilja plåga dig med en lång rättegång.
Massor av press. Killen som dödade Translucent.
Det handlar inte om Translucent.
Okej? Det handlar om Compound V.
Compound V?
Det är en drog.
Och...
Den ger superhjältarna deras krafter.
Vought gör vad som helst för att dölja det.
Nej. Nej, vad pratar du om?
Vi föds så här.
Jag är verkligen ledsen.
Annie, Annie! Se upp!
Spring, Hughie!
Jag är så ledsen.
Bort från henne!
Vad fan tänkte du på som kom hit?
-Jag bad inte om din hjälp. -Visst.
Det verkade som om du hade allt under kontroll.