A qui li aixafo els ous?
A mi.
No és el que sembla.
EN EPISODIS ANTERIORS
S'ha acabat. Recull i marxa.
- El grup és meu. - Diu el moribund amb el seu últim alè.
Els Set seran encara més forts. Un aplaudiment per la Firecracker!
Què he fet perquè m'odiïs tant?
No te'n recordes de mi, oi?
I la Germana Sage!
Feixistes!
La persona més intel·ligent del món.
Estàs bo.
Te'n recordes d'en Colin Hauser?
Què passarà quan sàpiga que vas matar la seva família?
El pare ha tingut un ictus.
- Ho sento molt. - Mare?
Vull fitxar l'A-Tren.
Li falta això. Està a punt.
Ja n'hi ha prou!
No seràs tu del tot fins que no transcendeixis la teva humanitat.
Has de tornar al principi.
Has de tornar a casa.
PATRIOTA 1987
Escolta, Marty.
Les càmeres de dalt no funcionen.
SENSE SENYAL
Phil, em reps?
Phil?
Hi ha algú?
Truca a Vought. Tenim un intrús.
No hi ha línia.
CARVEL EL GELAT MÉS FRESC D'AMÈRICA
Hola.
- Ei. - Hola.
- John? - Patriota.
Digue'm Patriota.
Marty, m'alegro de veure't.
- Jo també, Patriota. - Ja.
Déu meu, no m'ho puc creure.
No em pensava que tornaria.
Quants records!
He portat una balena de xocolata.
Pots portar un plat i forquilles?
Moltes gràcies.
Veig cares noves.
Però moltes que les conec. En Frank.
I el nou director adjunt, en Marty.
I abans et feien rentar els recipients de les mostres de femta.
Te'n recordes?
Sí.
I la Barbara?
- Em pensava que encara era la directora. - Avui no hi és.
Li pots dir que vingui? Hi voldria parlar.
Xerrarem dels vells temps.
Genial! Vinga, agafeu-ne tots.
Vinga, no sigueu tímids. Abans que es desfaci.
LLAR, DOLÇA LLAR
Vinga, som-hi. Molt bé.
Què fas?
Vinga, amunt.
Carnisser, el món no s'acaba perquè s'acabi la teva vida de merda.
Aixeca't.
No fotem!
El seu estat compleix els criteris de mort cerebral.
Encara que no ho sembli, és el més compassiu.
Compassiu? Li trauran la intubació perquè es mori de gana!
Hughie, és el que ell volia.
I quant trigarà a...?
Dos dies com a màxim.
Mare.
No.
Ho sento.
Hughie.
L'expo V52. Veniu a conèixer els Set
i veureu en exclusiva "Entrenant..."
Avui a les 20.00 a "Tota la veritat"...
Després de l'atemptat al campus,
a Marie Moreau i els 4 de Godolkin
sembla que se'ls hagi empassat la terra...
Amb la nova legislació antisuperherois,
Bob Singer ha demostrat als americans qui és en realitat.
Un feixista pertorbat que vol governar...
Hauria de sentir el que diuen de mi.
Els superherois...
Deixeu-nos sols.
L'únic que m'interessa sentir és:
"Hem trobat la manera de matar la rebentacaps."
- Doncs serà una reunió ràpida. - Em necessita.
He llegit l'esborrany de la llei.
A veure si ho endevino. És perfecta, però sap com millorar-la.
Si la pot fer aprovar, serà una estaca al cor de Vought.
Els farà fora de l'exèrcit i la poli, les accions cauran i s'ofegaran en demandes.
Ho veu? Potser no la necessito tant.
Això serà si l'aproven.
I què vol? 50 milions d'electors que exigeixin al Congrés que actuï?
Disculpi, però els de Relacions Públiques l'estan cagant.
Acabo d'aprovar una gran campanya de màrqueting.
Sí, els anuncis que ha posat durant "CSI: Las Vegas" segur que convencen
els que deixen la tele engegada perquè s'han mort.
Doncs...
què em suggereix?
Puc fer que la gent surti al carrer a tot el país
i exigeixin que s'aprovi la llei.
- Com a Llum Estel·lar? - Sí.
Estic disposada a posar-me un altre...
uniforme de súper, si cal.
I què en treu?
Una promesa.
Que acabarà el que ha començat.
Que per fi...
liquidarem Vought.
Amour, què és?
Ostres, i ara qui és l'inculte?
En Ray Charles. De la seva etapa country.
El meu pare sempre el posava al cotxe
i jo m'adormia al seient del darrere.
No me n'havies parlat mai.
De la teva família.
És...
No és el meu tema preferit.
No passa res, chérie.
No, tranquil.
Quan la mare no em renyava per les notes,
feia de jutge federal.
Portava casos molt violents, el pitjor del pitjor.
I va tenir una enganxada amb la màfia russa de Brighton Beach.
Hi manava una dona
i li volia aplicar un càstig exemplar.
Però al final se'l va emportar ella.
Va entrar un tio a casa i primer va trobar els meus pares.
Després, la meva germana.
Tu hi eres?
Em van despertar els trets.
El vaig sentir venir i em vaig amagar sota el llit.
Li vaig veure el turmell.
Hi tenia unes cicatrius, o cremades, potser.
M'han provocat molts malsons.
Ho sento.
Esmorzem?
Ei, com anem?
Hola, Janet.
Hola. Truquem a la Stacey i en Mark,
hem d'anunciar una cosa.
Què?
Què fan?
VOUGHT INFORMACIÓ
UNA BOMBA DE VERITAT, AMB LA FIRECRACKER
LA LLUITADORA PER LA LLIBERTAT DELS NENS
Cabrona.
La VNN fa la promoció del programa de la Firecracker,
que es difondrà a tots els canals de Vought.
Els trols ja busquen contingut contra la Llum Estel·lar
perquè sigui tendència.
De moment, "la jihad de la Llum Estel·lar"
i el hashtag "Feminisme-Blanc-Arrogant" prometen molt.
Hem de detectar els usuaris més receptius
i enviar-los els articles als seus canals
fins que cent milions de persones odiïn
la Llum Estel·lar sense saber per què.
Mola.
Herois, ja sabeu què heu de dir.
Tothom a treballar.
- Ei, podem parlar? - No.
He pensat que per dinar
podríem demanar uns cogombrets arrebossats de Flavortown.
O, si vols, et pots menjar una bona cigala.
Et trobo repulsiu d'una manera difícil de calcular.
I mira que jo calculo de puta mare. O sigui que...
El gran dia.
Estàs a punt?
No t'ho pots ni imaginar.
- Ho he esperat tota la vida. - Una última coseta.
Et pot servir de colofó final.
Quan et vaig conèixer et trobava tibada,
però ets una noia com cal.
Som les noves dels Set.
Ens hem d'ajudar.
EUA!
Hola, patriotes!
Sé que molts em coneixeu pel pòdcast,
però la VNN m'ha donat aquestes sis hores per portar-vos
la veritat sobre la Llum Estel·lar i la seva casa dels horrors.
Teniu les bosses?
Maca, et deixes això. Té.
Els traurem pel darrere.
N'estàs segura?
Sí, però digue-li a la Sasha que no es passi.
La targeta està al límit.
- D'acord. - Gràcies.
Van arribant els amics famosos de la Firecracker.
He vist en Jon Voight.
I aquest què hi fot, aquí?
Li he dit que torni.
No, no me'n fio.
No. I si tu te'n fies, estàs sonat.
I tu ves-te'n al cau d'on hagis sortit i emborratxa't fins que et moris.
- Ben pensat, potser ho faré. - Perfecte.
Un moment. Espera't, Carnisser.
Tampoc és sant de la meva devoció. Estic igual que tu.
Però això ens supera.
Tot el que diuen el Patriota i la Sage
és la fi del món.
A l'equip li falta un fill de puta com ell, el necessitem.
- LM... - Annie, ja ho he decidit.
Molt bé, entesos.
Sort que s'ha solucionat.
Ara algú em pot explicar
per què la Firecracker et té tanta mania?
- Ni idea. - I uns pebrots.
No ho sé.
Què hem de fer, ara?
Tu dona'm 50.000 dòlars de la CIA i d'aquí tres hores
tindré un munt de draps bruts seus.
Si et penses que et donaré 50.000 dòlars sense vigilar-te jo, ho tens clar.
Entesos, però t'aviso
que no t'agradarà.
I Kanye West!
Però primer, un sermó de l'Ezekiel.
El pastor de la Llum Estel·lar abans de perdre's.
Una pausa i tornem. No marxeu.
EUA!
Frank. Vine.
Una partida de bàsquet de paperera?
Com dius?
Al millor de tres. I per fer-ho més interessant,
si guanyes, et deixo marxar abans per veure la família.
Entesos.
Perfecte. Començo jo.
Justament en vaig aprendre veient-te a tu.
No ho entenc.
Un dia et vaig veure llançar un paper
a la paperera i ho vas clavar.
I no te'n recordes.
- No. - Vaja.
Doncs jo sí.
Sí, tu eres allà i jo era en aquest forn d'aquí.
Vas llançar el paper, vas aixecar el puny per celebrar-ho
i vas augmentar la temperatura per veure si se'm cremava la pell.
D'això te'n recordes, oi?
Et toca.
És curiós. Encara que la pell no se'm cremés,
em va fer molt de mal.
Moltíssim.
Sí, allà dins
cridava de dolor
i les llàgrimes se m'evaporaven.
Sí.
Me'n recordo que hi havia
gent per aquí prenent notes,
però darrere seu et vaig veure a tu llançant el paper.
Et va sortir de conya.
Només feia la meva feina.
He tingut malsons sobre aquell moment precís
i tu ni te'n recordes.
¿És curiós, oi, que...
la gent pugui tenir un record tan diferent
d'una mateixa cosa?
És qüestió de perspectiva, suposo.
Escolta, Frank.
Faré l'últim llançament. El vols veure des d'allà?
- John, per què no...? - Patriota.
- Entra al forn, Frank. - Sisplau.
Entra-hi o hi faré entrar la teva família.
- Sisplau, no fa cap falta. - Marty.
Gràcies.
Ho sento.
Ho sento moltíssim.
Ho sents?
Ara?
Per què?
Només feies la teva feina, oi?
No! Sisplau!
I segur que hauries guanyat.
Déu meu.
Et perdono.
On és el teu contacte?
No ho sé. No crec que trigui.
Gràcies per fer-me de guardaespatlles.
Quin fàstic de lloc! Fa pudor de pela de peix podrida.
POLLA. POLLA DE PEIX!
Sí.
Què collons passa?
On és la perilla amb potes i cadenes d'or?
Tranquil·la. T'he trucat jo.
Que estàs sonat?
La Sage no em perd de vista.
No és un bon moment perquè ens vegin junts.
Necessito una dosi de compost V avui.
Només això? Per què?
Què n'has de fer?
El Patriota té tots els vials a casa seva.
Centenars. No s'hi pot accedir.
Si n'hi falta un, no ho notarà. L'has d'aconseguir.
No, és massa perillós.
A la merda! M'ho deus.
T'ho dec? T'acabo de salvar la vida!
Totes les putades que m'han passat a la vida, a tots nosaltres,
van començar amb tu.
Em vas prendre una persona que estimava.
- I ara me'n tornaràs una altra. - Què?
El meu pare es mor.
El compost V el pot salvar.
Tens una oportunitat...
de reparar el mal que has fet.
I creus que m'importa?
No ho sé, digue-m'ho tu.
Si ho faig,
estarem en paus?
Per sempre?
Sí.
Què?
No m'has dit que havíem quedat amb l'A-Tren. I vols V?
No has après res?
Ho sento, és el meu pare, què volies que fes?
Ho sento, però crec que l'hauries de deixar morir.
Collons!
Merda!
Hòstia!
Qui collons són aquests?
No, no puc. El turmell.
No! Hòstia!
Qui collons són aquests?
Llum. La llum de la veritat? L'Exèrcit de la Llum?
Per què ens ataquen?
Diguem que en vaig matar uns quants.
Merda.
I ara què fem?
Corre. Ves-te'n a la furgoneta.
No, no puc córrer. No puc...
No ho sé pas.
Molt bé. D'acord.
Entesos.
D'acord.
Em queda clar.
Vols salvar el teu pare? O lluites o ets mort.
L'amor ens eleva al lloc que ens correspon.
On criden les àguiles,
dalt de la muntanya.
PERILL NITROGEN LÍQUID
Ni una paraula dels 50.000
ni del que ha passat a la Mallory.
Directes a la ullera del Webweaver.
Els ènemes d'heroïna no són barats, fill.
M'he quedat traumatitzat.
Collons, oi que t'he avisat?
És igual, ja tenim el que volíem, feina feta.
M'explicaràs com t'has fet aquest tall a la cara?
Rebem amb un fort aplaudiment...
M, t'he de demanar un favor.
Et penses que pots demanar res?
Si no puc enllestir la feina abans de...
Vull que apartis en Ryan del Patriota.
Au, Carnisser.
He de ser realista.
Hi ha dies que no m'aguanto dret.
Treu-lo d'allà. Cria'l tu.
Que el criï?
Ets el millor pare que conec.
El millor en tot.
És el més bonic que m'has dit mai.
Però i si no se'n vol anar?
L'hi hauràs d'obligar.
L'Amèrica profunda.
Quina passada de programa!
Però no em queda clar si ens hem d'agenollar davant de la creu o cremar-la.
Sou els malparits que vau matar el meu amic.
Sí, una llàstima.
Però si et serveix de consol,
ara és allà dalt, amb Déu, menjant-li les parts més sagrades.
Et penso fer callar d'una...
Ei, no t'esveris, maca.
Només volem parlar un momentet.
- Doncs ves al gra. - D'acord.
¿Te'n recordes d'aquell estiu màgic quan tenies 28 anys
que vas treballar
als campaments de Capes per Crist, a Florida,
i vas conèixer aquell noi de 15 anys que et va fer tant el pes?
I després et va fer més coses, oi?
Et sona?
En tinc una foto de record del xèrif del comtat
per si la vols per tocar-te després.
Tu i el teu Bieber
cardant a la part del darrere del teu Rav4 en un aparcament.
Tot i que els advocats de Vought ho van tapar,
al teu públic evangelista no li farà gens de gràcia.
O ens dius tot el que sàpigues
de la Sage i el seu gran pla,
o enviaré el tuit ara mateix.
I si l'envio jo?
I així us feu fotre.
El seu nom són nou lletres.
O potser és un sis invertit?
Annie January. Dotze lletres. Dos sisos més.
Sis, sis, sis. Més clar, impossible.
Ho sento, t'he d'interrompre. Perdó.
He de fer una confessió.
Una confessió?
He de confessar els meus pecats.
Ho diré sense embuts. Vaig mantenir...
relacions inadequades...
amb un noi molt maco.
Quin somriure!
Però aquell jovenet
tenia 15 anys.
Però el moment que vaig ser més dèbil
també va ser el que em va empènyer a la salvació eterna.
Vaig tornar a néixer
i els meus pecats me'ls van purificar
les llàgrimes de l'amor de Crist.
Lloem el Senyor.
I ara penso que Déu Nostre Senyor
em va portar aquell jove
per fer-me anar pel camí recte.
Mare meva.
Us heu de convertir en la llum del Seu amor.
Que és el que no va fer la Llum Estel·lar.
Heu sentit a parlar del seu primer rescat?
Només tenia 13 anys.
Un home armat va entrar en un Walmart i va prendre ostatges.
La Llum Estel·lar hi va aparèixer en un esclat de llum.
I el que no us diuen
és que va deixar cega una ostatge,
una dona amb tres fills que havia anat a comprar-los cereals.
Però la Llum Estel·lar
es va quedar igual, somrient a les càmeres
com si no hagués passat res.
No és una heroïna.
No ho ha sigut mai.
Encara estava aprenent a controlar els poders.
Mademoiselle Annie.
No sé què heu intentat,
però no ha funcionat.
No corris tant, Frenchie.
Les claus de la seva caravana.
Ves a donar-hi un cop d'ull.
A-Tren!
Què collons hi fas, aquí?
Robar compost V?
- I tu què coi hi fas? - Res.
Li has deixat un cagarro al vàter?
Ja hi era, quan he vingut.
És la venjança més patètica que he vist mai.
Si el Patriota ho descobreix, serà l'última cagada que facis.
Ah, sí? I si sap que li has agafat compost V, t'escorxarà viu.
Tots dos tenim un problema.
Això sembla.
I què hi podem fer?
1,77 PATRIOTA, 16 ANYS
- Marty, vine un moment. - Sí?
Et vull demanar perdó.
Per en Frank.
És que m'he posat de mal humor.
Em sap greu.
Em perdones?
Esclar.
Són coses que passen.
Gràcies.
Tu ets dels que em tractaven més bé.
- És veritat, John. - Patriota.
Patriota. Érem amics.
Sempre em vaig portar bé amb tu.
Sí, és veritat.
Gairebé sempre.
Te'n recordes del malnom que em vas posar?
Ah, no?
Esquitx.
Sí, em deies Esquitx, ximplet.
Te'n recordes per què?
- No. - Marty...
Però sí que te'n recordes que em deixàveu allà dins
durant hores i dies seguits.
Completament sol, oi?
Però no estava sol de veritat.
El Germà Gran sempre m'observava.
Tu sempre m'observaves, oi, Marty?
Però...
els nens, quan creixen, tenen certes necessitats, per dir-ho així.
I vaig veure que quan feies ronda a la nit
em quedaven un parell de minuts d'intimitat per...
Bé, per... per fer el que fan els nois.
I era l'únic moment del dia que em sentia bé.
Però una nit no vaig poder acabar a temps
i em vas enxampar amb els pantalons abaixats.
I te'n vas riure molt i molt.
Te'n recordes?
I em vas posar el malnom d'Esquitx.
T'ho dic sincerament.
Em vas ofendre molt.
Em sap molt de greu.
Ara ja és igual.
Ja és aigua passada.
Però espera't un segon.
Ara vull que te la pelis davant nostre.
Ei, vosaltres, veniu.
Vinga, som-hi.
Ens en riurem tots de tu, d'acord?
Sí.
Així sabràs què se sent, i jo em sentiré millor.
Patriota...
Em sap molt de greu.
Ja ho sé.
Gràcies.
Va, sense por. Abaixa't els pantalons.
Ara.
Així m'agrada.
Marty, sembla que pelis un xampinyó.
Pobrissó.
Vinga, animeu-lo.
Esquitx, esquitx, esquitx.
No hem començat gaire bé, oi?
Et donaré una mica de motivació.
O trempes ara mateix o te la fulmino amb el làser.
D'acord?
Ara tens un incentiu.
O trempes o la perds.
La teva vida és a les teves mans, mai més ben dit.
Vinga, Esquitx.
Sí! Més saliva, Marty.
Més saliva t'anirà bé.
Vinga, amb ganes. Així m'agrada.
No puc.
Vinga, Marty.
Mira, ho sento.
D'acord, no passa res.
De veritat, els hi passa a molts homes.
Creu-me. A mi no, esclar.
Has fet un bon esquitx.
M'has tacat les botes de sang de polla!
Prou, John.
Barbara.
El pastís s'ha fos, em sap greu.
Estalvia-li el sofriment, sisplau.
Et perdono, Marty.
Podem parlar en privat?
És una bona idea.
Sé un lloc ideal.
Estarem més còmodes al meu despatx.
No, estarem més bé aquí.
Kimiko!
Hòstia.
Collons.
Merda.
Te'n recordes?
Després d'oferir-me un gelat,
em vas ficar en aquell maleter.
Em vas portar al campament
i em vas obligar a fer un combat.
Podia lluitar
o morir.
I em vas deixar això.
T'odio.
Kimiko.
Sé que els fidels em fan costat.
Oi que hi creieu?
Hi creiem!
Avui heu sentit moltes coses sobre la Llum Estel·lar,
però encara no heu vist el monstre que hi ha rere la màscara.
I la veritat...
és que és molt pitjor del que us podeu imaginar.
Ostres.
Fa sis mesos, la Llum Estel·lar va anar a una clínica,
però no per fer-se una revisió.
No fotis!
Va descobrir que estava embarassada.
I va avortar.
És el meu historial mèdic!
La van educar en la fe cristiana.
Sabia diferenciar el bé i el mal.
Sabia perfectament el que es feia.
I ara em voleu dir que aquells adolescents
no corren perill amb una assassina de nens?
Annie, espera't.
Es pot saber què fas?
Ho sento, em dec haver perdut.
- Collons. - Qui ets?
En Frenchie.
Quina vergonya! Soc molt fan de la Firecracker
i volia agafar un record...
El podria haver donat en adopció.
Però no, el va assassinar.
Al final has vingut a...
Aquesta la trobes tibada, blanqueta?
Prou.
Mira.
La Llum Estel·lar es torna BOJA i apallissa la Firecracker en directe!!!
Vine.
El primer còdol que baixa.
Fotem el camp.
Vinga.
Aixeca't.
Billy, vinga, aixeca't!
Vinga, Billy.
No et pots rendir.
Aixeca't!
Mecàgon l'hòstia.
- Hòstia puta. - Collons.
Frenchie!
Merda. Déu meu, Frenchie.
- Què cony ha passat? - Vinga, toquem el dos.
Som-hi.
Hòstia puta.
És curiós, el record que en tinc és que era molt més gran.
Saps per què en deia l'habitació dolenta?
És una habitació i prou, ni bona ni dolenta.
Això és fàcil de dir des de fora.
Bé...
Has vingut per turmentar aquesta gent?
¿No ho trobes una mica...
...una mica mesquí?
Obeïen ordres. Del doctor Vogelbaum,
- de l'Stan Edgar i meves. - Sí, però les obeïen.
No n'hi va haver cap que tingués el valor de dir: "Això està mal fet."
- Perquè tenien por. - Jo era un nen.
Tenien por.
Mira...
Jo hi era, el dia que vas néixer.
Li van pagar dos mil dòlars a una pobra indigent perquè gestés l'embrió.
Li vas obrir les entranyes des de dins amb el làser
i vas sortir volant amb el cordó umbilical enganxat,
com un personatge llegendari.
O un malson.
Vas matar tres metges i una infermera.
I després vas anar de mal en pitjor.
O sigui que sí, tothom et tenia por des del teu primer alè.
I tu no?
No hem tingut mai cap poder físic sobre tu.
Te'n podies haver anat quan volguessis.
No t'ho hauríem pogut impedir. Però no vas voler.
Perquè no podies suportar la idea
de decebre'ns.
La teva necessitat d'aprovació.
I Vought va fer venir els millors psicòlegs del món.
Van crear un protocol per programar-te aquesta necessitat,
perquè fossis obedient.
En molts sentits, va ser el nostre èxit més gran.
Ara ja no necessito res.
És igual el que em facis a mi o als altres.
La necessitat d'amor és tan profunda,
és tan humana, que no la podràs superar mai.
Aquí és on t'equivoques.
No soc humà, i el meu fill tampoc.
I l'educaré perquè ho sàpiga.
Escolta,
et vull ensenyar per què en deia l'habitació dolenta.
RESISTEIX #LLUM ESTEL·LAR
Benvingut. Com et trobes?
Et curo tan sovint que li hauré d'enviar la factura a la teva mútua.
- Colin, sisplau. - Va, t'has d'aixecar.
Colin, bon. Para de tractar-me tan bé, hòstia!
Vaig ser jo.
Què vols dir?
Vas ser tu?
Perdona'm.
Psicòpata de merda.
Vinga.
Fes-ho.
Si te'm tornes a acostar,
et mataré.
Em volies veure?
T'he portat cogombrets arrebossats amb salsa ranxera de Flavortown.
- Per disculpar-te? - M'has de fer un favor.
No t'entenc, tia, però gens.
Primer ets una mala pècora.
Després em dius que soc un ésser superior,
cosa que m'agrada, i que vols cardar.
- I jo també. - Ja ho sé.
A la gent,
el cervell els hi creix fins als 25 anys i després ja està.
A mi, no. Se'm regenera constantment.
Si m'apunyalen el cor, em moro.
Però si m'apunyalen el cervell, el malparit torna a créixer.
Vull que em clavis això.
És el pitjor consolador que he vist.
No. A l'ull. Aquí.
Mira que em molen coses rares, però...
És temporal.
Si em fas una lobotomia frontal,
no hauré de ser jo durant un parell d'hores.
Però em fa molt de fàstic.
Em podràs donar pel cul mentre mirem el vídeo de la Kim.
On vols que t'ho clavi? Aquí? Seu.
A l'ull ben bé, no. No em vull quedar cega.
Ara agafa el martell.
El martell? Collons.
Ves picant.
Torna-hi.
- Ja està. - Molt bé.
Deixa el martell. Ara...
- Raspa. - Que raspi?
Raspa'm el cervell.
Quina cosa més rara!
Molt bé. Ja el pots treure.
Ostres. Estàs bé?
Daixò...
T'he dut una altra cosa per menjar.
- El meu cony. - Sí.
FLAVORTOWN LA CUINA DE GUY FIERI
NEUMAN REACCIONA A L'AGRESSIÓ DE LA LLUM ESTEL·LAR
S'han confirmat les meves sospites.
Tot i que respecto el president electe Singer,
és decebedor veure'l amb la Llum Estel·lar,
que és evident que ha perdut el nord.
El que més em preocupa és que
jo la considerava una amiga, però...
MANUAL DE LOGOPÈDIA I REHABILITACIÓ DE L'AFÀSIA
LOGOPÈDIA
Mare meva. Què t'ha passat?
No és res.
He vist allò de la Firecracker. És una cabrona.
No, he perdut els nervis.
És normal. Era una cosa molt privada,
entre tu i jo, i aquella va i l'esbomba així.
- És una violació de la intimitat. - No m'ajudes gens.
Tens raó. Ho sento. Perdona.
Va ser un turment, prendre aquella decisió.
Un turment.
I no estava preparada.
Ja ho sé. Jo tampoc.
I ara, quan la gent em mira, tant si em donen suport
com si em jutgen, com si s'enfaden...
Ho he de reviure.
Una vegada i una altra. I la meva mare...
Hi has parlat?
No m'agafa el telèfon.
Vine.
No n'ha de fer res. D'acord?
És cosa teva i de ningú més.
Merda. Perdona, he de contestar.
No passa res.
He d'anar a buscar una cosa pel meu pare.
- Després parlem. - Sí.
- T'estimo. - I jo a tu.
Digues.
Els amics es diuen la veritat i...
El projecte de llei de control dels súpers s'hauria aprovat.
Però després del numeret d'avui
es coneixerà com la llei de la psicòpata matacriatures.
M'ha sentit?
Ho sento.
Sentint-ho no recuperarem els vots republicans que s'ha carregat.
No puc tenir cap vincle amb vostè.
Era mentida, oi?
No em perdonaràs.
Ja, ho sabia.
Espera't.
Tens raó.
Et volia engegar a la merda.
He canviat de parer.
Estem en paus.
La mare que et va parir.
Collons, quant fa que ets aquí?
Prou i de sobres.
Com has pogut?
No... No ho he fet per ell.
No vull odiar algú tota la vida.
I què en faràs, d'això?
Segurament ets l'únic que ho pot entendre.
N'hi vull donar al meu pare.
Ostres, Hughie.
Ja sé que és un disbarat,
però què més puc fer?
Qualsevol altra cosa, imbècil.
¿Vols dir que tu
no en prendries si estiguessis com ell?
Perquè ho estàs. I n'hi ha de sobres.
També et pot salvar.
És millor que morir-se de càncer, no?
Ja n'he pres.
De l'escriptori d'en Frenchie, fa quatre mesos.
Em pensava que em curaria.
Hòstia.
Tens poders?
No, només ha servit per avançar el gran dia.
Creu-me, deixa-ho estar.
Si no, encara serà pitjor.
Què m'ha passat abans?
- Hola. - Hola.
- Estàs bé? - Sí, he ensopegat.
Com està?
Bé...
La metgessa diu que li falta poc.
No.
És que...
Surto a prendre l'aire.
Té.
Què collons...?
Subtítols: Adrián Medina Reigada
Supervisor creatiu: IGNASI OLIVER