‫מי רוצה שימחצו לו את הביצים?‬
‫אני.‬
‫זה לא מה שנדמה לכם.‬
‫בפרקים הקודמים‬
‫אתה גמרת. קח את החפצים ותסתלק.‬
‫- "הבנים" שלי. - אומר אדם גוסס שיש לו עוד בלוף אחד.‬
‫השבעה מתחזקים עוד יותר. תמחאו כפיים לפאיירקרקר!‬
‫מה עשיתי שאת שונאת אותי כל כך?‬
‫את באמת לא זוכרת אותי, מה?‬
‫ולאחות סייג'!‬
‫פשיסט!‬
‫היא "האדם החכם בעולם".‬
‫אתה מדליק.‬
‫את זוכרת את קולין האוזר?‬
‫אז מה יקרה כשהוא יגלה שרצחת את המשפחה שלו?‬
‫אבא שלי, הוא חטף שבץ.‬
‫- אני באמת מצטערת, יואי. - אימא?‬
‫אני רוצה את איי-טריין.‬
‫הוא ממש שם, הוא מוכן.‬
‫מספיק!‬
‫לעולם לא תהיה אתה עצמך, אם לא תתעלה על האנושיות שלך.‬
‫אתה צריך לחזור להתחלה.‬
‫אתה צריך ללכת הביתה.‬
‫הומלנדר 1987‬
‫היי, מרטי?‬
‫מצלמות האבטחה למעלה החשיכו.‬
‫אין אות‬
‫היי, פיל. אתה שומע?‬
‫פיל?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫תתקשר לווט. תגיד להם שיש פריצה.‬
‫הקו מת.‬
‫קרוול הגלידה הטרייה ביותר באמריקה‬
‫שלום לכולם.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- ג'ון? - הומלנדר.‬
‫רק הומלנדר.‬
‫היי, מרטי. טוב לראות אותך.‬
‫- גם אותך, הומלנדר. - כן.‬
‫אלוהים, זה כל כך סוריאליסטי.‬
‫לא העליתי בדעתי שאחזור הנה.‬
‫הרבה זיכרונות.‬
‫הבאתי "פאדג'י הלוויתן".‬
‫תעשי לי טובה, תביאי צלחת וכמה מזלגות.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני רואה פרצופים חדשים.‬
‫אבל רבים שאני מזהה. פרנק.‬
‫וסגן מנהל עכשיו, מרטי?‬
‫אני עדיין זוכר כשמינו אותך לנקות את המכלים של דגימות הצואה.‬
‫אתה זוכר?‬
‫כן.‬
‫איפה ברברה?‬
‫- בדקתי, והיא עדיין המנהלת. - היא לא פה היום.‬
‫תקראו לה, טוב? אשמח להתעדכן.‬
‫תגידו לה שזה איחוד קטן.‬
‫נהדר! טוב, כולם. תתכבדו.‬
‫קדימה, אל תתביישו. לפני שזה יימס.‬
‫אין כמו הבית‬
‫בבקשה, תתקרבו. זהו זה.‬
‫הבנים‬
‫מה אתה עושה?‬
‫קדימה, קום.‬
‫בוצ'ר, העולם לא נגמר רק מפני שהחיים המחורבנים שלך נגמרים.‬
‫קום.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫צר לי, המצב של אביך עונה על הקריטריון של מוות מוחי.‬
‫אולי זה לא נראה כך, אבל זה המעשה האנושי ביותר.‬
‫אנושי? אם תוציאו את הזונדה הוא ימות מרעב, נכון?‬
‫יואי, זה מה שהוא רצה.‬
‫כמה זמן יעבור עד...‬
‫יומיים לכל היותר.‬
‫אימא.‬
‫לא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫יואי?‬
‫אקספו וי-52. בואו לפגוש את השבעה פנים אל פנים,‬
‫וקבלו הצצה בלעדית על האימונים...‬
‫הערב, ב-20:00 או ב- 19:00 במרכז, על " כל האמת"...‬
‫אחרי ההשתוללות שלהם בקמפוס,‬
‫נדמה שמרי מורו ושאר הארבעה מגודולקין‬
‫נעלמו לחור פעור ואפל...‬
‫עם ההודעה הטרייה שלו על החקיקה נגד גיבורי על,‬
‫הראה בוב סינגר לעם האמריקני מי הוא באמת,‬
‫פשיסט מטורף שנחוש בדעתו למשול...‬
‫אתה צריך לשמוע מה הם אומרים עליי.‬
‫גיבורי על מסכנים...‬
‫פנו לנו את החדר.‬
‫מיס ג'נוארי, הדבר היחיד שאני באמת רוצה לשמוע זה,‬
‫"מצאנו דרך להרוג את הכלבה עורפת הראשים."‬
‫- אז זו תהיה פגישה מהירה. - אתה זקוק לעזרתי, אדוני.‬
‫קראתי את הטיוטה לחוק לריסון הגיבורים.‬
‫תרשי לי לנחש. הוא מושלם, אבל את יודעת איך לתקן אותו.‬
‫תראה, אם הוא יעבור, זה יתד בלבה של ווט.‬
‫יוציא אותם מהצבא ומהמשטרה, יוריד את ערך החברה, יקבור אותה בתביעות.‬
‫את רואה? נשמע שאני לא זקוק לעזרתך.‬
‫אבל זה אם החוק יעבור.‬
‫אתה צריך, כמה, 50 מיליון בוחרים שידרשו מהקונגרס לקום מהתחת שלו?‬
‫אל תיפגע, אבל מחלקת היח"צ שלך מחורבנת.‬
‫רק עכשיו אישרתי הוצאה ענקית לשיווק.‬
‫כן, הפרסומות שלך ב"סי-אס-איי: לאס וגאס" בהחלט משכנעות‬
‫את דמוגרפיית ההשאירו-טלוויזיה-פתוחה כי הם-מתו.‬
‫אז...‬
‫מה את מציעה?‬
‫אני יכולה להוציא אנשים לרחובות בכל הארץ,‬
‫והם ידרשו שהחוק יעבור.‬
‫- תעשי את זה כסטארלייט? - כן.‬
‫אכין אפילו עוד חליפת...‬
‫גיבורת-על מזוינת, אם אצטרך.‬
‫ומה יצא לך מזה?‬
‫רק הבטחה.‬
‫תבטיח לי שתגמור את מה שהתחלת.‬
‫פעם אחת ולתמיד...‬
‫נקבור את ווט.‬
‫אהובי, מה זה?‬
‫אוי לא, מי חסר תרבות עכשיו?‬
‫קראיינג טיים ריי צ'רלס‬
‫ריי צ'רלס. בתקופת הקאנטרי שלו.‬
‫אבא שלי היה משמיע את זה כל הזמן במכונית,‬
‫ואני הייתי נרדם במושב האחורי.‬
‫אתה אף פעם... לא סיפרת לי עליה.‬
‫על המשפחה שלך.‬
‫זה...‬
‫לא בדיוק הסיפור החביב עליי.‬
‫לא, יקירי, אין בעיה.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫כשאימא שלי לא ירדה עליי בגלל הציונים,‬
‫היא הייתה שופטת פדרלית.‬
‫היא טיפלה בתיקי אלימות קשים, הגרועים שבגרועים.‬
‫הייתה איזו מאפיה רוסית בברייטון ביץ'.‬
‫הבוסית הייתה אישה אחת,‬
‫שאימא שלי התכוונה להפוך אותה לדוגמה.‬
‫אז הם הפכו את אימא שלי לדוגמה.‬
‫איזה בחור פרץ פנימה, והוא מצא קודם את ההורים שלי,‬
‫ואחר כך את אחותי הקטנה.‬
‫היית שם?‬
‫היריות העירו אותי.‬
‫שמעתי אותו עובר במסדרון, לכן הסתתרתי מתחת למיטה.‬
‫ראיתי רק את הקרסול שלו.‬
‫היו לו צלקות, או אולי כוויות.‬
‫הרבה סיוטים עליהם.‬
‫אני מצטער.‬
‫ארוחת בוקר?‬
‫היי, מה שלומך?‬
‫היי, ג'נט.‬
‫שלום לכם. בואו נקרא לסטייסי ולמארק,‬
‫אנחנו צריכים להכין הודעה.‬
‫מה?‬
‫מה הם עושים?‬
‫חדשות ווט‬
‫פצצת האמת עם פאיירקרקר‬
‫לוחמת החופש של הילדים‬
‫הכלבה הזאת.‬
‫וי-אן-אן מטפלת בהשקת התוכנית של פאיירקרקר,‬
‫שתשודר סימולטנית בכל הרשתות של ווט.‬
‫בחוות הטרולים כבר מחפשים תוכן אנטי-סטארלייט מהשוליים‬
‫ומחדירים אותו למיינסטרים.‬
‫עד כה, "הג'יהאד הפרוגרסיבי של סטארלייט"‬
‫וההשטאג "פמיניזם-לבן-יהיר" נראים מבטיחים.‬
‫נזדקק לאלגוריתם שימצא את המשתמשים הפתוחים ביותר‬
‫ונעלה את המאמרים לראש הדף שלהם ברשתות,‬
‫עד שמאה מיליון אנשים יזדעזעו‬
‫מסטארלייט מסיבות שהם לא יצליחו להסביר.‬
‫מעולה.‬
‫גיבורים, קיבלתם את הטיעונים שלכם.‬
‫אז גשו לעבודה.‬
‫- היי, אפשר לדבר? - לא.‬
‫היי. אז חשבתי, בארוחת הצהריים,‬
‫נוכל להזמין חמוצים מטוגנים מפלייבורטאון.‬
‫או לגשת ישר לספיישל פלאונדר פאונדר.‬
‫אתה דוחה אותי במידה שאי אפשר לכמת.‬
‫ואני ממש מדהימה בכימות. אז...‬
‫אז יום גדול.‬
‫את מוכנה?‬
‫אין לך מושג עד כמה.‬
‫- חיכיתי לזה כל החיים. - החלק האחרון של הפאזל.‬
‫חשבתי שאת יכולה לסיים בגדול עם זה.‬
‫את יודעת, כשרק נפגשנו, חשבתי שאת שחצנית,‬
‫אבל את אחת הטובות.‬
‫אנחנו הילדות החדשות בשבעה.‬
‫אנחנו צריכות לדאוג זו לזו.‬
‫ארצות הברית!‬
‫שלום, פטריוטים!‬
‫אני יודעת שרבים מכם כנראה מכירים אותי מהפודקסט שלי,‬
‫אבל וי-אן-אן העניקה לי את שש השעות הקרובות כדי להביא אליכם‬
‫את האמת על סטארלייט ועל בית הזוועות שלה.‬
‫התיקים אצלך?‬
‫מותק, שכחת את זה. הנה.‬
‫נוציא את הילדים מאחור.‬
‫את בטוחה בזה?‬
‫כן, אבל, בבקשה, תגיד לסאשה להרגיע עם שירות החדרים, טוב?‬
‫כבר כמעט אין כסף בכרטיס.‬
‫- אין בעיה. - תודה.‬
‫החברים הסלבים של פאיירקרקר מגיעים.‬
‫ראיתי את ג'ון וויט.‬
‫מה הוא עושה כאן, לעזאזל?‬
‫אני מחזיר אותו.‬
‫לא. לא, לא, אני לא סומכת עליו.‬
‫אני לא. ואתה משוגע אם אתה סומך, אוקיי?‬
‫ואתה יכול לשתות עד מוות בחור האפל שזחלת החוצה ממנו.‬
‫- זה רעיון טוב. אולי אקבל אותו. - יופי.‬
‫אוקיי, רק רגע. חכה שנייה, בוצ'ר.‬
‫אלוהים יודע שגם יש לי בעיה עם האיש. לשנינו יש.‬
‫אבל זה גדול מאיתנו.‬
‫החרא שהומלנדר וסייג' מדברים עליו,‬
‫זה חרא של סוף העולם.‬
‫לצוות חסרה חלאה גמורה, ואנחנו זקוקים לבן זונה הזה.‬
‫-אם-אם... - אנני, זו ההחלטה שלי. זה סגור.‬
‫אז בסדר.‬
‫אני שמח שזה הובהר.‬
‫עכשיו, מישהו יכול להסביר לי‬
‫למה את המטרה המזורגגת של פאיירקרקר?‬
‫- אין לי מושג. - שטויות.‬
‫באמת אין לי.‬
‫אז מה הצעד הבא שלנו?‬
‫תשיג לי 50 אלף מהחברה, ובתוך שלוש שעות‬
‫יהיה לי כל הלכלוך שצריך על גברת רובים-ותחמושת.‬
‫בוצ'ר, אין סיכוי שאניח לך להתרחק ממני עם 50 אלף דולר.‬
‫בסדר, אבל אני מזהיר אותך,‬
‫זה לא ימצא חן בעיניך.‬
‫וקניה וסט!‬
‫אבל קודם, דרשה של אזיקיאל.‬
‫הכומר של סטארלייט בילדותה, לפני שסר ממנה חסד האל.‬
‫נחזור עם זה. הישארו עמנו.‬
‫ארצות הברית!‬
‫היי, פרנק. בוא הנה.‬
‫מה דעתך על כדורסל סל ניירות?‬
‫סליחה?‬
‫שלושה סיבובים, ונעשה את זה מעניין.‬
‫אם תנצח, אאפשר לך לצאת מוקדם, לראות את המשפחה.‬
‫בסדר.‬
‫מצוין. אני אתחיל.‬
‫למדתי את המשחק הזה ממך, פרנק.‬
‫אני לא מבין.‬
‫ראיתי אותך פעם זורק נייר לסל.‬
‫הצלחת, ו...‬
‫ואתה לא זוכר.‬
‫- לא. - טוב.‬
‫אני בהחלט זוכר.‬
‫כן, אתה ישבת שם, ואני הייתי בתנור הזה כאן.‬
‫ואתה זרקת, חגגת באגרוף מורם,‬
‫ואז העלית את הטמפרטורה כדי לראות אם תוכל לשרוף את העור שלי.‬
‫את זה אתה זוכר, נכון?‬
‫תורך.‬
‫עובדה כיפית, העור שלי לא נחרך,‬
‫אבל הוא עדיין ממש כאב.‬
‫כלומר, מאוד.‬
‫כן, אני הייתי שם בפנים‬
‫וצרחתי מכאב,‬
‫והדמעות שלי פשוט התאדו.‬
‫כן.‬
‫אני זוכר‬
‫שאנשים עמדו כאן ורשמו הערות,‬
‫אבל מאחוריהם ראיתי אותך זורק.‬
‫זו הייתה זריקה נהדרת, פרנק.‬
‫רק עשיתי את העבודה שלי.‬
‫אתה יודע, היו לי סיוטים על הרגע הזה,‬
‫ואתה אפילו לא זוכר אותו.‬
‫נכון שמוזרה העובדה...‬
‫שלאנשים יש זיכרון שונה כל כך‬
‫מאותו אירוע בדיוק.‬
‫אני מניח שזה עניין של פרספקטיבה.‬
‫היי, פרנק?‬
‫זו הזריקה האחרונה שלי. אולי תלך לראות מבפנים?‬
‫- ג'ון, למה שלא... - הומלנדר.‬
‫- תיכנס לתנור, פרנק. - בבקשה.‬
‫תיכנס לתנור, אחרת המשפחה שלך תלך איתך.‬
‫- בבקשה, אתה לא צריך לעשות את זה. - מרטי.‬
‫תודה.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני מצטער כל כך.‬
‫אתה מצטער?‬
‫עכשיו?‬
‫למה?‬
‫רק עשית את העבודה שלך, נכון?‬
‫לא! בבקשה! הצילו! לא!‬
‫ואני בטוח שהיית מנצח.‬
‫אלוהים.‬
‫אני סולח לך.‬
‫איפה איש הקשר שלך?‬
‫לא יודע, הוא אמור להיות פה בכל רגע.‬
‫דרך אגב, תודה שאת שומרת עליי.‬
‫המקום הזה דוחה. יש פה ריח של יין רקוב.‬
‫זין. זין רקוב!‬
‫כן.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫איפה הזקנקן המדבר עם שרשראות הזהב?‬
‫זה בסדר. אני התקשרתי אליך.‬
‫השתגעת?‬
‫סייג' ננעלה עליי, מסתכלת בי כאילו אני אוכל.‬
‫חשבתם שזה הזמן המתאים שניראה יחד?‬
‫אני צריך מנה של וי, ואני צריך אותה היום.‬
‫זה הכול? לשם מה?‬
‫מה אכפת לך?‬
‫כל בקבוקוני הווי נעולים בדירה של הומלנדר,‬
‫מאות מהם. אף אחד לא מקבל.‬
‫אז בקבוקון אחד לא יחסר לו. אתה חייב למצוא דרך.‬
‫לא. זה מסוכן מדי.‬
‫לא, היי, לא בא בחשבון! אתה חייב לי.‬
‫אני חייב לך? הרגע הצלתי את החיים הדפוקים שלך!‬
‫כל דבר דפוק ונורא שאי פעם קרה לי, לכולנו,‬
‫התחיל בך!‬
‫כי לקחת מישהי שאהבתי.‬
‫- אז אתה תחזיר לי מישהו שאני אוהב. - מה?‬
‫אבא שלי עומד למות.‬
‫וי זה הדבר היחיד שיכול להציל אותו.‬
‫זו ההזדמנות שלך...‬
‫לתקן סוף סוף.‬
‫למה אתה חושב שאכפת לי?‬
‫לא יודע. תגיד לי אתה.‬
‫אם אעשה את זה...‬
‫ייגמרו החובות?‬
‫לעולם?‬
‫כן.‬
‫מה?‬
‫לא אמרת שאנחנו פוגשים את איי-טריין. ואתה רוצה וי?‬
‫לא למדת כלום?‬
‫קימיקו, אני מצטער, אבל זה אבא שלי, מה הייתי אמור לעשות?‬
‫אני מצטערת, אבל אני חושבת שאתה אמור להניח לו למות.‬
‫מה הקטע!‬
‫פאק!‬
‫מה הקטע?‬
‫מי האנשים האלה?‬
‫אני לא יכול. הקרסול שלי.‬
‫לא, לא, לא! אלוהים!‬
‫מי האנשים האלה, לעזאזל?‬
‫אור. אור אמת? אור... אור זורח, אור זורח?‬
‫למה רודפים אחרינו?‬
‫אני כזה רצחתי כמה מהם.‬
‫פאק.‬
‫אוקיי, אז מה עושים?‬
‫רוץ. תחזור לוואן.‬
‫לא, אני לא יכול לרוץ. אני לא יכול...‬
‫אני לא יודע.‬
‫בעדינות. אוקיי.‬
‫אוקיי.‬
‫הבנתי.‬
‫אתה רוצה להציל את אבא שלך? תילחם או תמות.‬
‫האהבה מרוממת אותנו למקום‬
‫שבו העיטים צווחים‬
‫על הר...‬
‫סכנה - חנקן נוזלי לא לגעת - קר מאוד‬
‫אף מילה על ה-50 אלף‬
‫ועל מה שקרה להם למלורי.‬
‫היישר במעלה העכביש המסריח של ובוויבר.‬
‫לא זול להשיג חוקני הרואין, בני.‬
‫לא אוכל למחוק את החרא הגועלי מהראש.‬
‫הזהרתי אותך, לא?‬
‫בכל אופן, זה לא משנה. השגנו מה שהיינו צריכים, הצלחה.‬
‫תספר לי מתישהו מה קרה עם החתך הזה על הפנים שלך?‬
‫כולם, מחיאות כפיים סוערות ל...‬
‫אם, אני צריך לבקש טובה.‬
‫נראה לך שאתה יכול לבקש טובה?‬
‫אם לא אצליח לסיים את המשימה לפני...‬
‫אני צריך שתיקח את ריאן מהומלנדר.‬
‫אוי, בוצ'ר.‬
‫אני צריך להיות... מציאותי.‬
‫יש ימים שבהם אני בקושי מצליח לעמוד.‬
‫תוציא אותו משם. תגדל אותו.‬
‫לגדל אותו?‬
‫אתה האב הכי טוב שאני מכיר, אם.‬
‫יותר טוב מכל אחד.‬
‫זה אחד הדברים הנחמדים ביותר שאמרת לי.‬
‫ואם ריאן לא ירצה ללכת?‬
‫אז תצטרך להכריח אותו.‬
‫זבל לבן מהלך.‬
‫תוכנית נהדרת, בובה.‬
‫רק לא הבנו אם רצית שנכרע ברך לפני הצלב שלך או שנשרוף אותו.‬
‫אתם הבני זונה שהרגו את החבר שלי.‬
‫כן, באמת חבל.‬
‫אבל אם זה מנחם אותך,‬
‫הוא למעלה עם אלוהים, מנשנש את קודש הקודשים ברגע זה.‬
‫אני אסתום את הפה המזוין שלך...‬
‫בסדר. אל תתפרעי, בובה.‬
‫רצינו רק לקשקש, זה הכול.‬
‫- דבר ברור. - בסדר.‬
‫את זוכרת את הקיץ הקסום, כשהיית בת 28,‬
‫ועבדת כיועצת‬
‫במחנה הנוצרי בדייווי, פלורידה,‬
‫ופגשת ילד חמוד בן 15 שנדלקת עליו?‬
‫ואז הוא הדליק עוד משהו?‬
‫מזכיר לך משהו?‬
‫הנה תצלום קטן למזכרת ממשרד השריף במחוז ברווארד‬
‫שאת יכולה לאחסן במחסן האוננות שלך.‬
‫את והביבר הקטן שלך על סף אורגזמה‬
‫במושב האחורי של הראב 4 שלך בחניון של בוקה די בפו.‬
‫מה שעורכי הדין שלך עשו כדי לחלץ אותך מאשמת אונס‬
‫לא ישנה לקהל האוונגליסטי שלך שם.‬
‫את תספרי לנו כל מה שאת יודעת‬
‫על סייג' ועל התוכנית המקיפה שלה,‬
‫או שאלחץ על כפתור הציוץ הקטן כאן.‬
‫מה דעתך שאשלח את זה בעצמי?‬
‫תנסה ותגלה.‬
‫סטארלייט זה תשע אותיות באנגלית.‬
‫או שמא זה שש הפוך?‬
‫אנני ג'נוארי. 12 אותיות. זה עוד שתי שישיות.‬
‫שש, שש, שש, לאיזו הוכחה נוספת אתם זקוקים?‬
‫סליחה, אני חייבת לקטוע אותך. אני מצטערת כל כך.‬
‫יש לי וידוי.‬
‫וידוי?‬
‫אני צריכה להתוודות על חטאיי.‬
‫אין שום דרך ליפות את זה. הייתה לי...‬
‫מערכת יחסים בלתי הולמת...‬
‫עם צעיר מתוק.‬
‫לעזאזל, החיוך הזה.‬
‫אבל הצעיר הזה,‬
‫הוא היה בן 15.‬
‫אבל רגע החולשה הכי גדולה שלי‬
‫היה גם הרגע שדחף אותי אל הגאולה הנצחית שלי.‬
‫נולדתי מחדש,‬
‫וחטאיי נשטפו‬
‫בדמעות אהבתו!‬
‫הללו את האל.‬
‫אני מאמינה שאדוננו, ישוע המושיע,‬
‫הכניס את הצעיר הזה לחיי‬
‫כדי להוביל אותי לדרך הישר.‬
‫אלוהים.‬
‫אתם צריכים לבחור לפנות אל אור אהבתו.‬
‫וזה מה שסטארלייט פשוט לא עשתה.‬
‫שמעתם פעם את הסיפור על ההצלה הראשונה שלה?‬
‫היא הייתה רק בת 13 ו...‬
‫אדם חמוש נכנס לוולמרט ולקח בני ערובה.‬
‫סטארלייט נכנסה בפיצוץ.‬
‫אבל מה שלא מספרים לכם‬
‫זה שהיא עיוורה את אחת מבנות הערובה באותו יום,‬
‫אם לשלושה שרק ניסתה לקנות קראנץ' פירות יער לילדים שלה.‬
‫אבל סטארלייט,‬
‫היא פשוט המשיכה, חייכה למצלמות,‬
‫כאילו שום דבר מזה לא קרה.‬
‫סטארלייט היא לא גיבורה.‬
‫היא מעולם לא הייתה.‬
‫עדיין למדתי איך לשלוט בכוחות שלי, אני...‬
‫מדמואזל אנני.‬
‫נראה שמה שניסיתם‬
‫נכשל.‬
‫לא כל כך מהר, פרנצ'י.‬
‫מפתחות לקרון שלה.‬
‫לך תהפוך אותו, טוב?‬
‫איי-טריין.‬
‫מה אתה עושה פה, לעזאזל?‬
‫לוקח וי?‬
‫- מה, לעזאזל, את עושה פה? - שום דבר.‬
‫השארת קקי בשירותים שלו?‬
‫זה היה שם כשהגעתי.‬
‫זו הנקמה הכי פתטית שראיתי מימיי.‬
‫ואם הומלנדר יידע, זה יהיה החרבון האחרון שלך.‬
‫כן? אם הומלנדר יידע שלקחת את הווי, הוא יפשוט לך את העור.‬
‫נראה שלשנינו יש בעיה.‬
‫כך נראה.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫1.77 - ההומלנדר בן 16‬
‫- מרטי, בוא הנה רגע. - כן?‬
‫אני רוצה להתנצל.‬
‫על פרנק.‬
‫שמע, אני חושב שנעשיתי קצת רתחן.‬
‫ואני מצטער.‬
‫תוכל לסלוח לי?‬
‫כמובן.‬
‫הדברים האלה... הדברים האלה קורים.‬
‫תודה.‬
‫תמיד היית אחד החביבים.‬
‫- נכון, ג'ון. - הומלנדר.‬
‫הומלנדר. היינו חברים.‬
‫תמיד הייתי נחמד אליך.‬
‫כן, זה נכון, היית.‬
‫רוב הזמן.‬
‫אתה זוכר את הכינוי שהיה לך בשבילי, נכון?‬
‫באמת?‬
‫שפיך.‬
‫כן. קראת לי שפיך, טיפשון.‬
‫אתה זוכר למה?‬
‫- לא. - מרטי, בסדר.‬
‫אבל אתה זוכר שנהגו להשאיר אותי שם...‬
‫שעות. ימים על גבי ימים.‬
‫לגמרי לבד, נכון?‬
‫אבל אף פעם לא הייתי לבד, נכון?‬
‫האח הגדול תמיד צפה.‬
‫אתה תמיד צפית, נכון, מרטי?‬
‫אבל...‬
‫לנערים מתבגרים יש צרכים מסוימים, נגיד?‬
‫אז הבנתי שכשאתה עושה את הסיבוב שלך בלילה,‬
‫יש לי כמה דקות לעצמי ל...‬
‫טוב, ל... לעשות מה שבנים עושים.‬
‫וזה היה הזמן היחיד ביום שבו הרגשתי טוב.‬
‫אז לילה אחד לא הספקתי לגמור בזמן,‬
‫ותפסת אותי עם המכנסיים למטה,‬
‫וצחקת עליי טוב-טוב.‬
‫אתה זוכר?‬
‫ואז התחלת לכנות אותי שפיך.‬
‫אני חייב לומר לך בכנות, מרטי...‬
‫ממש פגעת ברגשותיי.‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫מה שהיה היה.‬
‫חלב שנשפך.‬
‫אבל תישאר שם שנייה.‬
‫אני רוצה שתאונן לפנינו ברגע זה.‬
‫היי, חבר'ה, בואו הנה.‬
‫קדימה. כן.‬
‫כולנו נצחק עליך. בסדר?‬
‫כן.‬
‫כך תדע מה ההרגשה, ואני חושב שארגיש יותר טוב.‬
‫הומלנדר...‬
‫אני באמת מצטער מאוד.‬
‫אני יודע, אני יודע.‬
‫תודה.‬
‫עכשיו אל תתבייש. תפשוט את המכנסיים.‬
‫עכשיו.‬
‫כל הכבוד.‬
‫מרטי, נראה שאתה מקלף פטרייה קטנה.‬
‫הדבר הקטן המסכן הזה.‬
‫תריעו לו, בחייכם.‬
‫שפיך, שפיך, שפיך.‬
‫התחלה גרועה, מה?‬
‫אתה יודע מה, אני אעודד אותך קצת.‬
‫אתה תעמיד את הזין ברגע זה, אחרת אוריד לך אותו בלייזר.‬
‫בסדר?‬
‫עכשיו יש סיבה לשחק.‬
‫תאונן או תתאונן, מרטי.‬
‫החיים שלך בידך, פשוטו כמשמעו.‬
‫קדימה, שפיך.‬
‫כן! עוד רוק, מרטי.‬
‫עוד רוק, זה יעזור.‬
‫בחייך, תכניס את הנשמה. כל הכבוד.‬
‫אני לא יכול.‬
‫בחייך, מרטי.‬
‫אני מצטער.‬
‫בסדר, בסדר. זה בסדר.‬
‫למען האמת, זה קורה להרבה גברים.‬
‫באמת. לא לי, כמובן.‬
‫זו חתיכת השפרצה, מרטי.‬
‫אתה מרטיב את המגפיים שלי בדם זין.‬
‫תפסיק, ג'ון.‬
‫ברברה.‬
‫אני חושש שהעוגה נמסה.‬
‫תגאל אותו מייסוריו, בבקשה.‬
‫אני סולח לך, מרטי.‬
‫נוכל לדבר ביחידות?‬
‫רעיון מצוין.‬
‫אני יודע בדיוק איפה.‬
‫יהיה... יותר נוח במשרד שלי.‬
‫לא, נראה לי שפה עדיף.‬
‫קימיקו!‬
‫לכל הרוחות.‬
‫לעזאזל.‬
‫שיט.‬
‫את זוכרת?‬
‫שאחרי שהצעת לי גלידה,‬
‫זרקת אותי לתא המטען?‬
‫לקחת אותי למחנה,‬
‫גררת אותי לבור הלחימה.‬
‫יכולתי להילחם‬
‫או למות.‬
‫ואז השארת לי את זה.‬
‫אני שונאת אותך.‬
‫קימיקו.‬
‫אם אתם מאמינים שהמאמינים מאחוריי.‬
‫אני יכולה לקבל אמונה?‬
‫אמונה!‬
‫שמעתם הערב הרבה מי היא סטארלייט באמת.‬
‫אבל עדיין לא ראיתם את המפלצת האמיתית שמאחורי המסכה.‬
‫והאמת...‬
‫הרבה יותר גרועה משתוכלו להאמין.‬
‫אוי, לא.‬
‫לפני חצי שנה, סטארלייט ביקרה במרפאה,‬
‫אבל היא לא הלכה לבדיקה.‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫היא גילתה שהיא בהיריון.‬
‫והיא עשתה הפלה.‬
‫זה התיק הרפואי המזורגג שלי?‬
‫גידלו אותה כנוצרייה.‬
‫היא ידעה מה ההבדל בין טוב לרע.‬
‫היא ידעה בדיוק מה היא עושה.‬
‫אז אתם רוצים להגיד שבני הנוער שם,‬
‫שהם בטוחים איתה? עם רוצחת התינוק הזאת?‬
‫אנני, חכי.‬
‫מה אתה חושב שאתה עושה?‬
‫אני מצטער, כנראה הלכתי לאיבוד.‬
‫- לכל הרוחות. - מי אתה?‬
‫פרנצ'י.‬
‫כל כך מביך. אני המעריץ הכי גדול של פאיירקרקר.‬
‫חיפשתי את החליפה שלה...‬
‫היי!‬
‫היא יכלה למסור אותו לאימוץ.‬
‫אבל לא, היא רצחה אותו.‬
‫אז באת סופסוף ל...‬
‫איך זה בתור שחצנות, קרקר?‬
‫תפסיקי.‬
‫תראי.‬
‫סטארלייט משתגעת, מכסחת לפאיירקרקר את הצורה בטלוויזיה!‬
‫בואי.‬
‫אבן החצץ הראשונה במורד הגבעה.‬
‫בואי נצא מפה.‬
‫קדימה.‬
‫קום.‬
‫בילי, קדימה, קום!‬
‫קדימה. בילי.‬
‫אסור לך לוותר.‬
‫קום!‬
‫לכל הרוחות.‬
‫- מה קרה? - שיט.‬
‫פרנצ'י!‬
‫לעזאזל. אלוהים. פרנצ'י.‬
‫- מה קרה, לעזאזל? - קדימה, בואו נתחפף מפה.‬
‫בסדר.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מוזר. אני זוכר את החדר הרבה יותר גדול.‬
‫את יודעת למה קראתי לזה "החדר הרע"?‬
‫זה רק חדר, ג'ון. הוא לא טוב ולא רע.‬
‫קל להגיד את זה מעבר לדלת.‬
‫עכשיו...‬
‫חזרת הנה רק כדי לענות את האנשים האלה?‬
‫זה לא קצת...‬
‫קצת עלוב?‬
‫הם רק מילאו הוראות. של דוקטור ווגלבאום,‬
‫- של סטן אדגר ושלי. - כן. אבל הם מילאו אותן.‬
‫לאף אחד מהם לא היה האומץ לקום ולומר, "זה לא בסדר."‬
‫- כי הם פחדו. - הייתי ילד.‬
‫הם פחדו.‬
‫אתה יודע...‬
‫הייתי שם ביום שבו נולדת.‬
‫שילמו לאיזו נערה שברחה מהבית אלפיים דולר שתישא את העובר עד הלידה.‬
‫אבל פתחת לה את הקרביים עם לייזר, מבפנים.‬
‫התרוממת באוויר כשחוט הטבור שלך עדיין מחובר,‬
‫כמו איזה יצור מהמיתולוגיה.‬
‫או מסיוט.‬
‫הרגת שלושה רופאים ואחות תוך כדי כך,‬
‫ואז, תאמין לי, זה רק הידרדר. אז, כן.‬
‫כן, כולם היו מבועתים ממך, מהנשימה הראשונה שלך.‬
‫ואת לא?‬
‫אנחנו חלשים ממך גופנית. תמיד היינו.‬
‫יכולת לצאת מכאן בכל רגע.‬
‫לא היינו יכולים לעצור בעדך. אבל לא יצאת.‬
‫כי לא יכולת לסבול את הרעיון‬
‫שנתאכזב ממך.‬
‫הצורך שלך באישור ובאהבה...‬
‫ווט הביאה את הפסיכולוגים הטובים בעולם.‬
‫הם פיתחו את הכללים שאפשרו לנהל בזהירות את הצורך הזה,‬
‫כדי שתציית.‬
‫במובנים רבים, זו הייתה ההצלחה הכי גדולה שלנו.‬
‫אני כבר לא זקוק לאלה.‬
‫לא משנה מה תעשה לי או לשאר אנשי הצוות כאן.‬
‫הצורך שלך באהבה עמוק כל כך.‬
‫זה אנושי כל כך, ולעולם לא תתגבר על זה.‬
‫בזה את טועה.‬
‫אני לא אנושי וגם הבן שלי לא.‬
‫ואני אגדל אותו כך שהוא יידע את זה.‬
‫את יודעת,‬
‫אני באמת רוצה לחלוק איתך מדוע אני קורא לזה "החדר הרע".‬
‫תתנגדו #סטארלייט‬
‫היי.‬
‫ברוך השב. אתה בסדר?‬
‫טיפלתי בך הרבה לאחרונה, אולי צריך לחייב את הביטוח הרפואי שלך.‬
‫- קולין, בבקשה. - בסדר, אעזור לך לקום. קדימה.‬
‫קולין, טוב. תפסיק להיות כל כך נחמד אליי!‬
‫זה הייתי אני.‬
‫מה... מה אתה?‬
‫זה היית אתה?‬
‫אני מצטער.‬
‫פסיכופת דפוק אחד.‬
‫קדימה.‬
‫תעשה את זה.‬
‫אם תתקרב אליי שוב...‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫כן, רצית לראות אותי?‬
‫הזמנתי לך את החמוצים המטוגנים והמטבל מפלייבורטאון.‬
‫- כך את מתנצלת? - אני צריכה טובה.‬
‫אני לא מבין אותך, בכלל לא.‬
‫את מתחילה בתור כלבה מוחלטת.‬
‫אחר כך את אומרת לי שאני ישות עילאית,‬
‫מה שמוצא חן בעיניי, ושאת מוכנה להזדיין,‬
‫- מה שאעשה. - אני יודעת.‬
‫רוב האנשים,‬
‫המוח שלהם גדל עד גיל 25 בערך, ואז מפסיק לגדול.‬
‫שלי לא מפסיק. הוא מתחדש, כל הזמן.‬
‫אם תדקור אותי בלב, אמות.‬
‫אבל אם תדקור אותי במוח, הבן זונה הקטן יגדל בחזרה.‬
‫אני רוצה שתכניס את זה לתוכי.‬
‫זה הדילדו הכי נורא שראיתי, אבל...‬
‫לא. לעין שלי. לכאן.‬
‫אני מוכן להרבה דברים, אבל...‬
‫זה זמני.‬
‫תכרות את האונה המצחית שלי,‬
‫ואז לא אצטרך להיות אני לכמה שעות.‬
‫זה פשוט דוחה.‬
‫ארשה לך לזיין אותי בתחת בזמן שנצפה בקלטת של קים.‬
‫לאן את רוצה שאכניס את זה? לכאן? שבי.‬
‫אל תיגע בעין עצמה. אני לא רוצה להתעוור.‬
‫עכשיו... תשתמש בפטיש.‬
‫בפטיש? פאק.‬
‫טוק טוק.‬
‫שוב.‬
‫- בסדר. - טוב.‬
‫תוריד את הפטיש. עכשיו...‬
‫- תחפור. - לחפור?‬
‫תחפור החוצה את המוח שלי.‬
‫זה משונה.‬
‫אוקיי. אתה יכול להוריד את זה.‬
‫אלוהים. היי, את בסדר?‬
‫אז היי.‬
‫יש לי עוד פלייבורטאון בשבילך.‬
‫- הכוס שלי. - כן.‬
‫פלייברטאון המטבח של גאי פיירי‬
‫ניומן מגיבה על ההתקפה של סטארלייט‬
‫לצערי, אירועי היום אישרו את חשדותיי.‬
‫אני אמנם מכבדת את הנשיא הנבחר סינגר,‬
‫אבל מצער לראות אותו חובר לסטארלייט.‬
‫מישהי שהיא בבירור חסרת שליטה.‬
‫מה שמטריד עוד יותר הוא‬
‫שראיתי בסטארלייט חברה, אבל...‬
‫קלינאית תקשורת שיקום אפאזיה מדריך ל"כוכבים"‬
‫קלינאית תקשורת‬
‫היי.‬
‫אלוהים. מה קרה לרגל שלך?‬
‫זה בסדר. אני בסדר.‬
‫אבל תראי. ראיתי את הקטע עם פאיירקרקר. החראית המזורגגת!‬
‫לא, אסור היה לי לאבד עשתונות.‬
‫איך יכולת שלא? זה היה הדבר האישי ביותר‬
‫בינך לביני, ולשדר את זה כך.‬
‫- זו הפרת פרטיות. - יואי. זה לא עוזר, אוקיי?‬
‫את צודקת. סליחה. את צודקת. אני מצטער.‬
‫התייסרתי בגלל ההחלטה הזאת.‬
‫התייסרתי. ו...‬
‫אתה יודע את זה. פשוט לא הייתי מוכנה.‬
‫אני יודע. כלומר, גם אני לא.‬
‫ועכשיו, כשאנשים מסתכלים עליי, בין שהם תומכים,‬
‫או שופטים, או... או כועסים...‬
‫אני חווה את זה מחדש.‬
‫שוב ושוב ושוב. ואימא שלי...‬
‫דיברת איתה?‬
‫היא לא חוזרת אליי.‬
‫בואי הנה.‬
‫זה לא עניינה. אוקיי?‬
‫זה לא עניינו של איש, חוץ ממך.‬
‫שיט. מצטערת. אני צריכה לענות.‬
‫זה בסדר. אני...‬
‫אני צריך לאסוף משהו בשביל אבא שלי.‬
‫- נדבר אח"כ, טוב? - טוב.‬
‫- אוהב אותך. - כנ"ל.‬
‫הלו?‬
‫חברים מספרים לחברים את האמת, ו...‬
‫חוק בקרת הגיבורים היה עובר בלי בעיה.‬
‫אבל אחרי מה שעשית היום?‬
‫כבר היה אפשר לקרוא לזה חוק-רוצחת-התינוקות המופרעת סטארלייט.‬
‫את עדיין שם?‬
‫אני מצטערת.‬
‫צער לא מחזיר את כל הקולות הרפובליקניים שזה עתה שרפת.‬
‫אני כבר לא יכול להיות מקושר אלייך.‬
‫זה היה זיבול, נכון?‬
‫אתה לא תסלח לי.‬
‫כן. זה מה שחשבתי.‬
‫חכה.‬
‫אתה צודק, אני...‬
‫התכוונתי להגיד לך ללכת להזדיין.‬
‫אבל שיניתי את דעתי.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫חתיכת מאונן כלבים.‬
‫אלוהים, כמה זמן עמדת שם?‬
‫מספיק זמן.‬
‫איך יכולת?‬
‫לא... לא עשיתי את זה בשבילו.‬
‫אני לא רוצה להעביר את החיים בשנאה.‬
‫אז מה תעשה עם זה?‬
‫אתה כנראה היחיד שיבין,‬
‫אבל התכוונתי לתת את זה לאבא שלי.‬
‫יואי.‬
‫אני יודע. אני יודע שזה מטורף ואיום,‬
‫אבל איזו ברירה יש לי?‬
‫כל אפשרות מזוינת אחרת, טמבל.‬
‫אתה באמת אומר לי‬
‫שלא היית לוקח קצת, אילו היית בנעליו?‬
‫כי אתה קצת בנעליו. יש פה מספיק.‬
‫יכול להציל גם אותך.‬
‫זה בטח יותר טוב מלמות מסרטן המוח, לא?‬
‫כבר לקחתי קצת.‬
‫גנבתי מהשולחן של פרנצ'י לפני ארבעה חודשים.‬
‫חשבתי שזה ירפא אותי.‬
‫אלוהים.‬
‫יש לך כוחות?‬
‫לא. זה רק קירב את היום הגדול.‬
‫אני אומר לך, תפסיק כל עוד אתה בפיגור.‬
‫אתה רק תחמיר את המצב.‬
‫מה קרה לי שם?‬
‫- היי. - היי.‬
‫- אתה בסדר? - כן. רק החלקתי.‬
‫מה שלומו?‬
‫הרופאה אמרה שממש בקרוב.‬
‫לא. לא.‬
‫אני...‬
‫אני צריך אוויר.‬
‫קחי.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תרגום כתוביות: הדסה הנדלר‬
‫בקרת כתוביות עמי מנדלמן‬