РАНІШЕ В СЕРІАЛІ
Потрібен Експрес.
Нащо мені говорити з тобою?
Бо ти дав Зоряні те відео.
Відео з відділу аналітики злочинів було передано Зоряні.
Вона хотіла допомоги.
Витік усунено.
Не думаєте, що краще було дати їй договорити?
Мій тато помирає. Потрібна доза «V», і сьогодні.
Якого хріна?
А коли він дізнається, що ти вбив його родину?
- То був я. - Що був ти?
Мені шкода.
Ненавиджу тебе.
Кіміко!
Зоряна відвідала клініку і зробила аборт.
Дітовбивця!
Що зі мною тоді сталося?
Вітаємо в Ґодолкіні.
Вірус вражає лише суперів.
Він пов'язаний із «V» у їхній крові.
Збільште дозу. Погляньмо, що з нею буде.
- Це він весь? - Так.
І ти єдиний знаєш як.
Навіть у світі хаосу й непевності є речі, які ніколи не змінюються.
Що добро завжди перемагає.
Що любов підкорює все.
І що герої прийдуть на поклик до захисту й натхнення.
«ВОУТ АМЕРИКЕН» 1950 РІК
«ПРОКЛЯТТЯ ФУ МАНЧУ» 1953 РІК
BUDWEISER 1957 РІК
«ЧЕРЛЕНА» 1967 РІК
ВЕЛИКИЙ ВОЖДЬ АПАЧІ КАЖЕ: «НЕ СМІТИ, КЕМОСАБЕ» — 1970 РІК
V52 EXPO ЗРОБЛЕНО ФАНАМИ ДЛЯ ФАНІВ
Вітаємо на V52 Expo!
Прошу, привітайте оплесками ваших ведучих —
Кемерона Коулмана і Глибину.
Патріоте. Гарно відпочили вдома?
Повний аншлаг. Вони, трясця, шаленіють від вас.
Прагнуть хліба й видовищ.
Це наші нові проєкти, які виходять у кіновсесвіті «Воут».
Фази із сьомої по 19-ту.
Про які ви сьогодні дізнаєтеся в найдрібніших деталях.
З тобою все гаразд? Може, відчуваєш якесь запаморочення?
Чи поколювання або ніяковість?
Ні, кажу тобі, почуваюся чудово.
- А в мене точно був інсульт? - Так.
Що останнє ти пам'ятаєш?
Я був у супермаркеті, купував заморожену піцу.
Пепероні не було, тому я взяв велику.
- Чи з потрійним м'ясом? - Тату?
Ні, велику, пригадую, там був зелений перець...
Тату, забудь про піцу.
- Вибач. - Він як завжди.
Авжеж. Якби було так погано, як кажуть лікарі, я мав би померти, так?
Тобто це справжнє диво.
Може, трохи відпочинеш?
Ми з мамою знайдемо тобі щось дієтичне.
Клас!
- Ти дала йому «V»? - Так, думала, ти хотів цього.
Вона випала в тебе. Я не розумію.
Нащо приніс, якщо не збирався використати?
Слухай, я хотів... Справді.
А тоді передумав. Ясно? Просто я...
Я бачив, на що це лайно здатне.
Але ж іноді все проходить добре, так?
Інакше не було б суперів.
Поглянь. Він у нормі.
Сьогодні у «Найкумедніших тваринах Воут»...
Ти виріс без матері.
Мені була нестерпна думка, що ти залишишся і без батька.
«ВИБУХОВА ПРАВДА З ПЕТАРДОЮ»
Зоряна не знає, ґвалтувати дитину чи вбити.
Я подам позов до суду за напад, це вже збіса точно.
І хоч поліція каже, що в неї алібі,
ми всі знаємо, що вона пов'язана з убивством Езекиїла.
Це ж біблійна війна добра і зла, народе.
І я оголошую сезон полювання на зорянців.
САТАНА ДІТОВБИВЦЯ
Щодо дітовбивць, привітайте нашого гостя, лікаря Доріана Буна.
Що відчувала вбита нею дитина?
ПРИХИСТОК ДЛЯ ЛІВАКІВ
ПРАВОСУДДЯ ДЛЯ ЕЗЕКИЇЛА
В «Обіймах самаритянина» провели дослідження...
ПЕТАРДА ПРИСЛАЛА МЕНЕ
...на тхорах, які довели, що ненароджені відчувають біль одразу після зачаття.
Що мені робити, коли її відсторонено на два тижні, Марвіне?
У мене робота.
- У мене теж. - Хлопцю наклали шви.
Запевняю, рахунок виставлять нам.
Відсторонили за бійку, люба?
- На тебе не схоже. - Тату, я...
Чим ти думала?
Він назвав Патріота героєм, тож я сказала йому правду.
Він мене послав, тож я його вдарила.
Люба, проблеми бійкою не вирішиш.
Чому? Ти ж так робиш.
Люба, йди до себе.
Іди до себе.
- Послухай, Монік... - До біса, Марвіне.
Я не втрачатиму ще одну рідну людину через супергероїв.
- Дай-но поговорю з нею. - Розберись із цим.
Негайно.
Нахрін це лайно з плащем і кинджалом. Збіса холодно.
Поцька твоєї мамці, звісно, тепліша,
але я хотів більш усамітнене місце.
То що ти надумав?
Бутчере...
Може, виконаємо цю роботу?
Лише ти і я?
Не знаю, Джо. Це якось несподівано, хіба ні?
Біллі... Твій загін — це жарт.
Гадаєш, я не помітив?
ММ на межі зриву, Французик — клятий нарик,
Г'юї — безхребетна сцикля. А ті два твої супери?
Чуваче, хай там як, ти не контролюєш їх.
Гаразд, щодо Зоряни я згоден.
Але Кіміко — це збіса гарна зброя,
а всі решта досі в формі.
Ну, я не розумію тебе. Не розумію.
Пів твого мозку — клята пухлина,
це твій останній шанс розібратись із Патріотом, а ти вирішив дати задню?
Авжеж, вони порядні люди.
Але ми з тобою до порядних не належимо.
ДО БІСА МОЄ ЖИТТЯ
Агов, отже, де Колін?
А що таке?
Бо він цілком ігнорує мене.
Ви хлопці що, посварилися?
Він поїхав із міста. Останньої миті.
Ти як?
Супер.
А ти як?
Чудово.
Хай йому грець, тут як у моргу. Чому всі такі сумні?
Не знаю, може, тому що мене звинувачують у вбивстві, яке скоїв ти.
Я б назвав тебе мандою, якби ти була така ж приємна.
Я хочу запитати в тебе дещо.
Як ти примудрився вбити Езекиїла?
Гадки не маю.
Брехня.
Клянуся. Я вирубився, а коли отямився, він був такий.
Розмазаний по стінам.
Але до біса того мудня. Бо, сину мій, я знайшов її.
Відповідь на наші молитви.
І що це може бути?
Нічого такого. Просто... вірус, що вбиває суперів.
Не існує такої речі.
Не існувало. Тепер існує.
Розумієш, деякі розумні хріни з універу Ґодолкіна
замутили баґ, прив'язаний до «V», що в крові.
Він цілком безпечний для людей, але для суперів...
Збіса жахливий.
Тобто якщо засунути це лайно в мене чи Кіміко, то ми просто... здохнемо?
Так, у цьому суть.
Хоча для Патріота він ще заслабкий.
Але я пропоную дістати трохи та випробувати на нашій чарівній кандидатці.
Чому ми лише зараз дізнаємося про це лайно?
Бо є невеличке западло.
Коли я пішов до Ґодолкіна красти його, Нейман випередила мене.
Тому треба вкрасти в неї.
Це божевілля. Навіть для тебе.
А в нас хіба є інший вибір, як гадаєш?
Гаразд, годі. Тайм-аут.
Якщо вірус такий небезпечний, як каже Бутчер,
чи варто лишати його в Нейман?
Ні, твоя правда.
Тоді чудово. Усе вирішено.
Ще одна невеличка річ.
Ти маєш дістати нам президентське помилування.
Боже, вони попросили мене приєднатися до «Сімки».
Знаю, що маю радіти,
але я не певна, що маю сили, щоб здолати всіх грішників.
Ти допоможеш мені, Господи? Ти... ти там?
ПЕТАРДА «СОЛДАТ БОГА»
Цей кліп з нашої нової студії — «Воут Віра».
До речі, про віру, проведемо хвилину мовчання
на честь мого брата во Христі, Езекиїла.
НА ЗГАДКУ ПРО ЛЮБОГО ЕЗЕКИЇЛА
Ти... ти в нормі?
Досі шукаю той витік.
Якісь зачіпки?
Працюю над цим.
І це має бути хтось.
Той запис не сам же вибіг із відділу аналізу злочинів, правда ж?
Скажеш, якщо щось треба.
Хай тобі грець. У тебе що, блохи?
Будь поруч, Домініку. Це ненадовго.
Панове. У мене гончарний гурток за десять хвилин.
Авжеж. Ти б краще длубав якусь срану глину? Або...
СТЕНФОРД ЕДҐАР ПОВНЕ Й БЕЗУМОВНЕ ПОМИЛУВАННЯ
...вийшов нахрін звідси?
Ото вже... Невдячне мудило, еге ж?
Де твої манери?
Це не мій день народження, а це... не подарунок.
У Вікторії Нейман те, що нам треба.
Певний... вірус.
- Гадки не маю, про що ви. - Та ну, Стенні.
Я завжди вважав тебе одним з тих,
що встромляють пальці до всіх брудних пирогів.
Допоможи нам забрати вірус у Нейман,
і ми допоможемо тобі вийти.
Вам, певно, дійсно непереливки, якщо втягуєте мене в змову проти Вікторії.
Вона наче донька для мене.
Ага, донька, що зрадила тебе.
Вона вчинила так, як я її виховав.
Твоя правда, ти виховав її монстром. Але не її донечку.
Ти не знав.
Вона накачала любу, милу Зої «V».
Перетворила її на жах із щупальцями.
То, може, витягти тебе звідси? Повністю виправданим.
Щоб отримати опіку над Зої.
Кращої угоди не буде. Ти це знаєш.
Маю визнати... Він шарить, що таке стиль.
Це погана ідея.
Зоряно. Який приємний сюрприз.
Знаєш, я завжди вважав тебе рідною.
- Куди ми їдемо? - На захід.
Чарівно. Маєте рушника, щоб я поклав на сидіння?
- Повний жах, наш медовий місяць. - Це не так.
- Та ну, не сміши. - В Акапулько було непогано.
- Номер для молодят мав окремі ліжка. - Так.
Люди блювали в барі на воді.
А в буфеті вільно дістати можна було хіба що сальмонелу.
Якщо тобі так не сподобалося, то чому узяв у оренду?
- Він узяв у оренду. - Бо той...
Той хлопець впарив її мені.
- Хотіла б повернутися туди? - Так.
За харчовим отруєнням?
Ні... Лише в Акапулько, розумієш?
Відвідати Бренсон, Піджен-Фордж.
О, Париж. Завжди хотів поїхати до Парижа.
Я не знав.
Так, у них там є піші тури
по всіх місцях з «Коду да Вінчі».
- Так. Знаю. - Уявіть.
Я знаю.
Я теж хочу.
Це нагадало мені.
Хочу віддати тобі це, Г'юї,
це моя обручка.
Щоб ти подарував її Енні, коли освідчишся.
Мамо. Дякую тобі, це так мило, але я не знаю... не знаю, чи...
- Не знаю, чи готові ми. - Геть сказився?
- Бери, поки дають, йолопе. - Добре.
Дякую.
Знаю, я не можу...
Знаєте, змінити все, але...
Мені дуже...
Дуже шкода, що я проґавила це.
Ну, знаєте, це.
Мені теж.
І я знаю, що ти хотіла зв'язатися з Г'юї,
і я не мав би заважати тобі.
Це ж...
Я піду... Піду до вбиральні.
О, звісно. Ти як?
Що таке?
- Ти дав їй довіреність? - Я знав...
Ти роками не бачив її. Гадаєш, вона б упоралася?
Річ не в тому. Я...
Пригадуєш, як Джар-Джар захворів на лейкемію?
Так.
Кіт не міг їсти, а все одно якимось чином мав пронос.
І ти не дозволяв приспати його,
доки він зрештою не вибухнув і...
Кров'ю і лайном. Пригадую.
- Ага. - Але мені було дев'ять.
Ти досі той же маленький хлопчик.
Ти міцно тримаєшся за всіх.
І я люблю тебе за це.
Але, знаєш,
коли я замислився про розширену довіреність?
Я не хотів закінчити як Джар-Джар.
- Куди пішла твоя мама? - До вбиральні. Не забув?
Так. Звісно.
Гарний у вас дім.
Я рідко тут буваю.
Це через запах.
Але якщо Вікторія хотіла щось сховати, то це має бути тут.
Що це таке?
Я здивований не менше.
ПАН ПУХНАСТИК
ТИМЧАСОВА «V»
Що ти знайшов?
Що я не знайшов.
Тут позначений кожен етап вірусу.
Хтось проводив тести. Але зараз...
усе зникло.
Що?
Трясця.
Клята курва.
- Легше. - Вікторіє. Гарно виглядаєш.
Гадав, я не дізнаюся, щойно ти вийшов із в'язниці?
Не пригадую, щоб дозволяв перетворювати кімнату відпочинку на вірусну лабораторію.
Ти привів цих гівнюків сюди?
- Вони хотіли вбити мене. - Вибач.
Ти засмучена, що я зрадив тебе?
Годі вже, ви обоє. Це вам не родинна груповуха.
Негайно розповідай, що зробив із Саміром,
- бо ця кімната почервоніє. - Що ще за Самір?
Годі.
Отже, ти залучила Саміра. Розумно.
Я б теж так зробив.
Але що б із ним не сталося, це не ми.
Ми мали знайти його разом.
Та ти знущаєшся.
Коли не помиляюся, якщо зашкодиш їм,
вони викриють тебе як суперубивцю, так?
Тоді, боюся, ми в глухому куті.
Ти теж можеш використати їх досвід.
Щонайменше з них вийде гарне гарматне м'ясо.
Дякую, це так мило.
ІСТОРІЯ ПРО ГЕРОЯ
Я не ставлю на тобі хрест, але й ти не став.
І ХЛОПЦЯ, ЯКОГО ВІН УЧИВ БІГАТИ
Маєш бігти швидше!
- Я йду! - Не смій.
Відчепися!
Ти біжиш від життя, так ти загониш себе передчасно в могилу.
«ТРЕНУВАННЯ ЕКСПРЕСА»
Дякую!
Повірте, я такий же схвильований, як і ви, через той фільм, що...
такий близький мені.
Агов, слухай. Це божевілля, але я відчуваю якусь напругу.
Щось не так?
Так, чуваче.
Ти, курва, повідомив,
що я обісрався як голова Аналізу злочинів.
Вибач, але...
я час від часу маю викривати когось із своїх,
щоб здаватися чесним.
Я спростую це.
Ні, вже запізно.
Ноа Баумбах звільнив мене з фільму.
Вибач, не знаю, що і сказати.
Нічого особистого.
І погляньте на мене в трилері «Воут-плюс» «Подвійний стандарт».
Де щойно закінчилася перезйомка перезйомки,
що робить його найдорожчим телешоу в історії.
Тому воно має бути класним. Правда ж?
Експресе!
Уперше в історії «Воут»
у нас є два чорношкірі герої в «Сімці» і один невизначений.
Так. Овва.
«Воут» гордиться підтримкою небілих голосів.
- Правда ж, Кемероне? - Так, Глибино.
Саме тому ці ефектні герої
очолять ініціативу з розмаїття «Воут».
«Більше чорношкірих».
Хтось каже: «Політкоректність банкрутує». Ми кажемо: «Політкоректність рятує».
Як частину цієї ініціативи ми представляємо фішку
для нашої розмаїтої аудиторії.
Вибірковий цифровий маркетинг.
Зацініть, тут у нас кліп від
триразового переможця MTV Award, «Час припливу».
І коли білі фани дивитимуться мій фільм,
вони бачитимуть бренд відповідно до свого смаку.
А коли чорношкірі фани дивитимуться це,
то побачать першокласний персиковий коньяк від «Воут».
Він дуже крутий.
Гаразд. Отже.
Презентація від Кемерона і Глибини.
А тоді оголошуємо дебютний серіал Раяна — «Супершкола».
- Це його назва? - Єдине, що ми погодили.
Тоді слово передадуть мені, ясно? На мій проєкт «Чому зараз».
Він про те, як мене надихає
навчання наступного покоління супермолоді.
Потім час шоу, любий. Ясно? Тоді ти виходиш до мене.
І ми дві години відповідаємо на питання.
До речі, Бонні, маєш шикарний вигляд сьогодні.
- Отримала моє повідомлення? - Так.
Ясно, це по нас? Скажи, будемо за 15–20 хвилин.
- Добре. - Гаразд.
Агов, Раяне? Що ти думаєш?
Серйозно, що думаєш? Я хочу знати.
Просто...
Тобто, «Супершкола»?
Нащо нам шоу для підлітків?
Бо ми любимо гроші?
Якщо не хочеш, не треба.
Не роби цього. Я серйозно.
Я відрощу роги й побуду адвокатом диявола.
Лише місяць до зйомок.
Усі майданчики збудовано, куплено купу студій в Торонто.
Кому яке діло?
Це тому, що я дрочив перед Мінкою Келлі?
То було непорозуміння.
Боже, що зробити, щоб ти погодився?
Хочеш бути продюсером? Будеш.
Хочеш погоджувати сценарій? Я зроблю все...
Віддай йому кредитку.
Що? Ви хочете... Знаєте що,
хай забирає весь гаманець.
І ключі до твого «ягуара».
Залюбки віддам.
Раяне, що скажеш?
Ні.
Авжеж.
Отже, ти... Ти дійсно не сердишся на мене?
Ні, я пишаюся тим, що ти маєш свою думку.
Раяне...
люди маніпулювали мною все моє життя.
Мені говорили, що казати, де стати.
Це як бути рабом, тільки гірше.
Я трохи поміркував
і зрозумів, що роблю те саме і з тобою.
Але цьому край.
Віднині жодних правил для нас обох.
Ми обоє звільнилися від рабства,
ми вільні.
- Непогано звучить? - Так, знаю.
Правда ж?
О, синку, мене турбує лише те, що подумаєш ти.
Наскільки я розумію, уся ця планета порожня,
окрім нас із тобою.
У тебе ж ще є десь 60 пар таких же.
Принц Ендрю подарував ці черевики.
Я раптом згадав, як ненавиджу це місце.
Справді? А я це місце любила.
Завжди почувалася тут вільною.
І все одно перетворила мою ферму на лабораторію.
Усе в нормі.
Можу припустити, ти шукаєш спосіб контролювати Патріота?
Так, він — фрейдистська клоака з імпульсів та глибокої невпевненості.
Таке не проконтролюєш.
Ти піддаєш себе і Зої жахливій небезпеці.
Ні, ти піддаєш мене і Зої жахливій небезпеці.
Ти використав мене, як і всіх інших. Хтось мав захистити її.
Ти про введення їй суміші «V».
Ти перетворила юну дівчинку на...
На що? На монстра?
Тому ти змусив мене це ховати?
Триматися в тіні? Не висовуватися?
Щоб захистити тебе.
Ні, бо ти соромився мене.
Моя донька не мусить так жити.
І що буде, коли ми знайдемо вірус і це перемир'я скінчиться?
Зоряна засліпить курву.
Перш ніж вона зрозуміє, я вколю їй дозу.
Ясно.
Я знайшов тіло!
Це Самір?
Ні, один із його лаборантів.
Якого хріна...
О боже!
Кляті курки під «V»!
До біса це.
Могла б попередити, що Самір
влаштував тут курячий «V»-апокаліпсис.
Я не знала, ясно? Щось пішло не так.
- Треба знайти його. - Ага.
Ми маємо вірити тобі?
Та ти просто срана суцільна брехня.
А ти просто взірець моралі. Уже сказав їм про нашу угоду?
Чекай. Що це означає?
Він украде всі файли на мене,
а я віддам йому Раяна.
Та ви що, знущаєтеся?
Так, але я не зробив цього, ясно? Що доводить, що я свій.
Чому ми такі наївні? Він ніколи, курва, не зміниться!
Гаразд, слухайте. У нас багато роботи.
Тому ходімо вже.
Я геть не розумію, як ви всі взагалі досі живі.
Що? Я ж не зробив цього!
Просто клас.
Даруй. Привіт.
Хто дозволив витягти твої анальні кульки?
Ану хутко запхнув їх назад. Негайно.
Це важливий захід.
Хочеш, щоб я кінчив на сцені перед моїми найбільшими фанами?
О, так. Хочу, щоб усі знали,
який ти малий слизький нюхач піхвогазів.
Вибач, я не так планував це сказати тобі,
але це вже не працює зі мною.
Одна річ, коли ти дійсно була головною тут.
Але тепер, ну...
Ти... кидаєш мене?
Мені потрібна дом,
яка домінує, розумієш.
Сподіваюсь, ми лишимося друзями.
Це твій злий вигляд чи це Зоряна так розфігачила твою пику?
Якби ти не була правицею Патріота,
я затягла б тебе за ріг та надерла б дупу.
Дуже схоже на тебе.
Ти підставила мене, щоб мене побили.
І ти купилася на це.
Але тепер не треба грати жертву, можна дійсно бути нею.
Гадаєш, я тупе бідне біле сміття.
Я не вважаю тебе бідною.
Недооцінюй мене й далі.
Так мені буде легше встромити тобі ніж у спину.
Що з Французиком?
Він не каже мені. САМ запитай.
З тобою все добре?
Бачу, ти маєш невеличкий світловий розлад.
Так, знаєш що? Краще переймайся за себе, ясно?
Я так і роблю. Нащо ти нам, якщо твої кляті сили на нулі.
Бачила по телеку, як ти надерла дупу Петарді.
Не зрозумій неправильно. Мені збіса сподобалося,
але хіба ти не втратила контроль?
Нам не можна так поводитися.
«Нам»?
Та ну, Енні. Я ж така сама, як і ти.
Подвійне життя.
Я досі Надя.
Гадаєш, я не хочу випустити її? Але я не можу.
Маю бути Нейман.
Трясця, ти так довго була Зоряною,
хоч пригадуєш, хто така Енні?
Так, тобі дійсно треба навчитися контролювати себе.
Пані та панове, Технолицар.
ТЕХНОЛИЦАР
Минув рік від мого останнього фільму,
тому ми робимо перезавантаження.
Ні. Дивися вперед. Вони не мають помітити.
- Хто? - Мудриня. Патріот. Усі вони.
О боже. Ти під метом?
Ми ж обіцяли допомагати одне одному?
Витік — не Аніка, це я.
Якого хріна?
- Якого хріна? Ти що, клятий самогубця? - Охолонь, Ешлі.
Охолонути? Ти зробив мене спільницею, гівнюче.
Я лише один раз піднасрала Патріоту.
Я не приєднаюся до повстанців. Я скажу йому.
Агов, ти не лише піднасрала. Ми обоє знаємо це.
Ми уклали угоду.
Тому або допоможеш позбутися Мудрині,
або загинеш зі мною.
Технолицар відкриває новий рівень пітьми у фільмі.
Де звучатимуть хіти «Нірвани»
і буде 12-ти хвилинна сцена суцільної темряви.
Ми знайшли, певно, єдину пляшку дієтичного...
- Де тато? - Я думала, з тобою.
- Ні? - Ні.
Тату?
- Г'ю? - Тату?
Тату?
Г'ю?
Тату.
- Г'ю? - Чекай. Зачекай тут.
Агов, тату.
Як це сталося?
Г'юї? Що відбувається?
Я не знаю. Я...
Чому б тобі не покласти це і...
Чому б не піти зі мною?
Хто ви?
Тату, це... Це я, Г'юї.
- Даруйте. - Пані!
О боже. Кличте охорону!
Кличте охорону! Код червоний!
Не будь такою. Дозволь почастувати тебе вечерею.
Я гарний хлопець, клянуся.
Що зі мною коїться?
Увага, будь ласка, повідомлено про надзвичайну ситуацію.
Спокійно пройдіть до найближчого виходу та негайно покиньте будівлю.
- Тату? - Г'ю?
- Трясця. - Г'ю?
- Тату? - Я маю йти.
Авжеж, слухай... Я все поясню, ясно?
Може, просто... Може, підеш із нами?
Я не можу, вибачте, маю відвести Г'юї до фірмової крамниці «Воут».
Він збирає гроші на ляльку Технолицаря.
Він зве її дійовою фігуркою, але, знаєте, це ж... лялька.
Тату, я і є Г'юї.
Я тут.
Ви не Г'юї. Йому 11 років.
Г'ю, може, повернемося до твоєї палати?
- Дафна? - Так.
Чому ти тут?
Тебе не має бути тут. Ти втекла!
- Але я повернулася, пригадуєш? - Так.
Я все робив для тебе,
а ти дивилася крізь мене, наче мене не існувало!
Ти зруйнувала моє життя.
Життя Г'юї.
Тату, годі.
На підлогу, негайно!
Пане.
Чекай! Не треба!
Ходімо.
Дафно!
Будь ласка, вітайте «Вартових Ґодолкіна» — Сема Ріордана і Кейт Данлеп!
«ВАРТОВІ ҐОДОЛКІНА»
Агов, як довго це триватиме?
А що? Маєш якісь плани?
Та дрібниці, просто трахну твою дружину.
- Перепрошую? - Табіта хоче, щоб я пірнув
до її кексика ввечері. І це надовго,
бо мені не потрібен кисень. Я дихатиму крізь її соки.
Годі. Я знаю про твою таємну восьмируку дрочемашину.
Я міг би зробити репортаж про це сьогодні.
- Ти не посмієш. - Невже?
Тому не псуй шоу, ясно?
Ми знімаємося разом у дотепній новій комедії «Змінені».
Я — зарозуміла дівчина із сестринства, він — ботан,
але циганка міняє нас тілами...
То що хочеш робити?
Можемо злітати по хотдоги.
Ні, я про дещо сміливіше. Типу, про ширшу картинку.
Що ти хочеш робити?
Ти сміятимешся.
Ні, не буду.
Я хочу допомагати людям.
Але не фальшивими порятунками. Справжніми.
Цього хотіла б мама.
Це дивовижно. Чудово.
Хочеш допомогти їй?
- Так. Але... - Так? Чудово.
Агов, Адаме, можеш прислати ту чарівну леді сюди?
І сам підійди.
Він набридає вам?
Ні, можете сказати. Усе добре.
Типу.
- Так. - Раяне.
Що думаєш?
Адаме, вам варто вибачитися.
Вибачте, якщо надокучав.
Якось непереконливо.
Авжеж. Це мій звичний тон.
Може, проблема в тому, що Адам дивиться згори на свою помічницю.
Так.
Адаме, гадаю, вам варто перепросити на колінах.
Вибачте, якщо я експлуатував нашу нерівність на роботі
та змусив почуватися некомфортно. Прошу, пробачте.
- Він досі бреше. - Згоден.
Гадаю, може, його треба провчити.
Дайте йому ляпаса.
Бонні.
- Дідько. - Ще раз.
- Трясця. Гаразд. - Ще.
О боже. Бодай мені.
Вибачте. Годі, будь ласка.
Раяне, будь ласка.
Патріоте. От дідько.
Прошу. Може, зробимо перерву?
- Ви в нормі? - Так. Я в нормі.
Не знала, що ти католик.
Дуже драматичний поворот, правда ж?
Ти досі віриш у Бога?
Хочу вірити.
Просто...
Просто іноді так важко.
- А ти? - Усім серцем.
У Трійцю, воскресіння, таїнства. В усе це.
Ну, окрім покаяння.
Та ну. Це ж повне лайно.
Я дійсно вважаю, що прощення...
- Що воно важливе. - Прощати,
але не бути прощеним.
Якщо сповідатись якомусь невідомому попу з будки,
то всі гріхи зникнуть?
Повне лайно.
Ну, деякі гріхи Богу не варто пробачати.
Деякі гріхи заслуговують вічного прокляття.
Французику.
Що ти накоїв?
Це не лише щось одне, розумієш.
Дуже багато речей.
Тобі варто з кимось поговорити.
Дійсно варто. Ти казав про це Кіміко?
Якщо скажу їй,
вона зненавидить мене.
І ще гірше, якщо ні.
Цей бик під клятою «V»?
О боже.
Звалюємо нахрін, спокійно й повільно.
Це ж сране божевілля.
Тікайте!
Хутко!
О боже.
Ну-бо.
Швидше, нумо!
Аж не віриться, що це знову сталося зі мною.
О боже, Саміре.
- Ти в нормі? - Так, у нормі, але... Генрі.
Чекай. Зої ж не тут? Бо...
- Ні, вона в нормі. - Ні? Добре.
Чекайте. О боже, це тато Зої?
Лікар Шах був моїм керівником у відділі досліджень «Воут»,
доки не зрадив мене і не позбавив цноти мою доньку.
Мені було 20, цнотою вже і не пахло, і зараз не час і не місце.
Що сталося?
Ми дали «V» хом'ячку, щоб випробувати на ньому вірус.
Хом'ячок під «V» — твоя перша помилка.
Він сказився. Розтрощив лабораторію.
Ми втекли, але «V» потрапила до ґрунтових вод.
Вірусу немає?
- Так. - Дідько.
Окрім...
Окрім однієї дози.
Агов, наскільки він заразний?
Не дуже. Передається лише через тілесні рідини, кров, слину. Сперму.
Ясно. Ми вколемо його твоєму мертвому другу, як наживці.
А тоді витягнемо назовні, щоб він заразив овець.
Він уже не зможе трахати овець.
Вони з'їдять його.
Дідько. Це ж єдина доза.
- Краще втечемо. - Згодна, вона надто цінна.
Гаразд, ми не зможемо втекти.
Природний відбір, люба. Просто не треба бути найповільнішим.
- Трясця, нізащо. - Годі. Не зараз.
- Я не зможу втекти від них. - Тут би й По заплакав.
Він хоче вкрасти в тебе Зої, ось що він задумав.
- Він бреше. - Вибач, Стенні, лише бізнес.
Народе, годі.
- Падло. - Я мала б знати.
ММ може померти, ясно? Чи Французик.
Тебе дійсно не хвилює, кого кидати вовкам?
- Ні, не дуже. - Ти монстр.
І я не дозволю тобі це.
Невже, знову казитимешся, як тоді з Петардою?
Я розібрався з Головотяпкою, а ти навіть не заводишся.
Годі. Погляньте.
Бачите це? Кропивниця.
І це тому, що ви, вилупки, доводите мене до клятого сказу.
Отже, Енні, ти не можеш просто ходити й бити всім кляті морди.
І, Нейман, ти хочеш, щоб Зої
росла в інтернаті, як і ти?
А ти.
Слухай, я потрібен своїй донечці,
і я хочу побачити її знову.
Ти не монстр, Бутчере.
Ти виродок, але виродок із серцем.
Він убив усіх тих людей. Убив їх...
«V» і на здорових хріново діє,
а коли трапилася смерть мозку...
- Ти такий спокійний? - Це не вперше,
- я вже бачив таке. - Що ти шукаєш?
Не знаю, «Тобраміцин» — щось, що сповільнить тата.
А якщо не зможемо?
З тобою все буде добре.
Дафно!
Ти... Ти кинула мене.
- Кинула нашого сина. - Тату.
- Розбила наші серця. - Тату, годі.
Г'ю, будь ласка.
- Г'ю, прошу. - Я Г'юї, тату.
Ти відвів мене до крамниці «Воут».
Мені забракло восьми баксів, хоч я і збирав довго.
Ти сказав: «Усе для твого улюбленого героя».
Але, тату, він ніколи ним не був.
Це був ти.
Ти — мій герой.
І тому ти маєш прокинутися.
Щоб я міг сказати це і знати, що ти чуєш мене.
Ти — мій герой, тату.
- Г'юї? - Так.
Так, тату, це я, Г'юї.
Де ми? Це...
О боже, чому я... Я не знаю, що відбувається.
- Це довга історія... - Ні.
Тату, це Г'юї. Пригадуєш?
Знаю. Просто... я не...
Зі мною щось не так.
Я не можу зупинити це.
Не знаю, що робити.
Усе добре.
Гадаю, я знаю.
Як швидко має подіяти вірус?
Щоразу по-іншому.
Ясно.
Це погано.
Дідько.
Ходу.
Трясця.
Де Самір?
Де Самір? Саміре?
- Саміре? Ні, де Самір? - Вікторіє, заспокойся, просто...
Ні, де він? Самір. Я не знаю.
Самір. Ні, де він?
Ні, де Самір?
Не дуже благородно порушувати угоду.
Угода була помилування за вірус.
Нема вірусу — нема угоди.
Ми обшукали тут усе і не знайшли лікаря Шаха.
Але знайшли ось це.
- Дякую. - Мені дуже шкода.
Господи, дідько, ти серйозно?
Що означає бути героєм?
Ця країна наскрізь корумпована.
Тому ми маємо врятувати її. Ми маємо врятувати Америку.
Маємо врятувати світ для наших дітей.
Тому ви маєте виконати свою роль.
Це буде нелегко.
Ми коїтимемо жахливі речі.
Певне немилосердне насилля,
жорстокі речі в ім'я добра.
Це війна.
Ви більше не будете милими знаменитостями.
Ви будете лютими богами.
Коли прийде час...
чи відповісте ви на поклик?
Як нам знати, що час настав?
Повірте мені, ви знатимете.
Як скажете, Патріоте.
Ми нещодавно знайшли витік у вежі «Воут»,
і я подумав, що ми усунемо його разом.
Доказ був у його телефоні. Дзвінки Марвіну Мілку.
Я не знаю, хто це. Не знаю ніякого Марвіна Мілка.
Я не робив цього. Це помилка.
Мене підставили. Я нічого не робив.
Та ну, чуваче. Кажу тобі...
Отже, патріоти.
Покажіть мені лють.
Я все одно трахну твою дружину.
Ми не можемо вирішити проблеми одне одного
Але можемо триматися за руки
Поговорімо.
Не тут.
- Хвилинку, пане. - Мадам.
- Пане, зачекайте своєї черги. - Я скоїв убивства.
Численні.
Тут 10-13 у приймальні.
Пане, підніміть руки, щоб я їх бачила.
Звідки ти знаєш, що це спрацює?
У мене є французький друг.
Він забагато розповів мені про наркоту.
Якщо не зробити це, він решту життя буде наляканий і спантеличений
у в'язниці чи психушці.
Або вб'є ще більше людей.
Він має рацію.
Г'юї має рацію. Я не хочу бути Джар-Джаром.
Боляче не буде.
Дякую.
Що так добре подбав про нашого хлопчика.
Обіцяю, я зроблю те саме.
Так.
Що коїться? Я почуваюся...
- Ясно. - Мені... мені страшно.
Агов, тату, усе добре. Я тут.
Я тут. Ми обоє тут.
І я люблю тебе. Дуже сильно.
Я не пропаду, ясно? Можеш іти.
Я теж люблю тебе, синку.
Мій маленький Г'юї.
- Знаєте, куди я хочу поїхати? - Куди?
- До Парижа. - О, авжеж.
О, авжеж, знаєш, ми можемо...
Ми втрьох могли б взяти тур «Код да Вінчі».
- О так. - Так.
- Ми втрьох. - Авжеж.
Ми втрьох.
Відвідати всі місця, де...
Том... Том Генкс...
Усе добре.
От бачиш, це ж класичний Бутчер.
Ти, геть від мене. Не наближайся до мене!
Гаразд, легше.
Я не скривджу тебе.
Ну, більше не скривджу.
Цього було досить, щоб переконати решту.
Ти відрубав мою кляту ногу.
Так, відрубав, і я не применшуватиму,
у футбол вже не пограєш. Але не хвилюйся.
Ми підлатаємо тебе. Будеш як огірочок.
І відразу ж станеш до роботи.
Роботи?
- Якої роботи? - Трясця, а як ти думаєш?
Ти зробиш нам ще того вірусу.
Переклад субтитрів: Віталій Данмер
Творчий керівник Марія Цехмейструк