‫- משפחה מעל לכול -‬
‫את המגשים יותר לשמאל.‬
‫לא, הפרחים בצד.‬
‫כן, גבירתי.‬
‫גב׳ וילסון?‬
‫יש לחמניות נוספות בתנור.‬
‫מגיע להן משהו חמים אחרי שבועיים בכרכרה.‬
‫בדיוק. תודה, גב׳ וילסון.‬
‫טוב. אני צריכה לחמניות, והמפיות…‬
‫הלחמניות יצאו הרגע,‬ ‫והמפיות מגוהצות ומוכנות.‬
‫הנסיכה הייסינת׳ קמה משנתה.‬
‫הבחנתי בטביעת מגף בכניסה.‬
‫גבירתי.‬
‫- החדר הגדול -‬
‫הן הגיעו.‬
‫ברוך שובך, העלמה ברידג׳רטון.‬ ‫-יום טוב, ג׳ון.‬
‫כמה טוב לחזור הביתה.‬
‫כבר שכחת את סקוטלנד?‬
‫בטוחתני שכולנו מתגעגעים‬ ‫לטירת קילמרטין מאוד.‬
‫אך גם אני שמחה להיות בבית.‬
‫זה אבא?‬
‫תודה, זה מושלם.‬
‫בדיוק כמוך!‬
‫נכון שאתה מושלם, אליוט?‬
‫כמו אימא שלו.‬
‫אני אחזיק את לורד פת׳רינגטון.‬
‫רק שלא יישפך תה על יורש העצר שלנו.‬
‫הנה אתן!‬
‫בדיוק בזמן לארוחת הבוקר.‬
‫פנלופי, כמה חסרת לי!‬ ‫-אל!‬
‫איך היה בסקוטלנד?‬
‫אין מספיק אנשים בסקוטלנד, פן.‬ ‫נאלצתי לשוחח עם כבשים.‬
‫הלחיים שלו… לאכול אותן!‬
‫הם מתוקים כל עוד את לא זו‬ ‫ששומרת עליהם כשהם בוכים.‬
‫אני שמחה שהוויקונטסה ילדה בהודו.‬
‫גב׳ וילסון!‬
‫אני מצפה לפגוש את היורש הקטן כשיחזרו.‬
‫בהחלט חסרים לנו בנים.‬
‫יש פה בעיקר בנות מאז שגרגורי נמצא באיטון.‬
‫כאילו זה מפריע לך!‬
‫לא אתלה תקוות בעלמה ברידג׳רטון‬ ‫שתביא הנה בחורים, אבל,‬
‫אם זה תלוי בעלמה הייסינת׳,‬ ‫יציאתה לחברה תתרחש בקרוב מאוד.‬
‫אימא סוף סוף הרשתה לי ללבוש מכפלת ארוכה!‬
‫באמת?‬
‫הכול בסדר, גבירתי?‬
‫הכול מושלם.‬
‫בטח יהיה מושלם.‬
‫יהיה מושלם אם רק… איפה בנדיקט?‬
‫הכן את הכרכרה שלי בבקשה.‬
‫כמובן.‬
‫ליידי ברידג׳רטון,‬ ‫מוטב שאני אקרא לו במקומך.‬
‫קראת לו במקומי יותר מדי פעמים‬ ‫בחודשים האחרונים, ג׳ון.‬
‫אולי, אם יתעורר משנת שיכורים‬ ‫למראה פניה של אמו,‬
‫הוא ילמד להגיע בזמן לשם שינוי!‬
‫ליידי ברידג׳רטון!‬ ‫-אני דורשת לשוחח עם בני.‬
‫חוששני שאי־סדר שורר בחדר, גבירתי.‬
‫אולי מוטב שהמשרתת תיכנס לפנינו.‬
‫אל חשש, אי־הסדר של בנדיקט מוכר לי היטב.‬
‫זוז!‬
‫במחשבה שנייה, קרא למשרתת.‬
‫או שתיים.‬
‫בנדיקט ברידג׳רטון!‬
‫חי נפשי…‬
‫איפה המלווה שלך, עלמתי?‬ ‫-אימא?‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-שומו שמיים…‬
‫האץ׳, הסט את הווילונות.‬
‫הגיע הזמן להעיר את בני.‬ ‫-לא!‬
‫בבקשה, לא!‬
‫איזה אור חזק…‬
‫אלוהינו שבשמיים.‬ ‫-מי את?‬
‫אני…‬ ‫-מוטב שלא.‬
‫לא חשוב מי אני, משום שאני עוזבת.‬
‫אימא!‬ ‫-זאת אימא שלך?‬
‫נשוחח בהמשך. ג׳ון?‬
‫- ברידג׳רטון -‬
‫עורך הדין שואל אם תרצה להמשיך‬ ‫את ההשקעה המשפחתית בנחושת.‬
‫זכור לי שהוויקונט קבע נחרצות‬ ‫שמדובר בהשקעה נבונה.‬
‫בסדר.‬
‫מכתבים מהדיירים.‬
‫מר בויל מבקש הלוואה‬ ‫כדי לחזק את גדר הבקר שלו.‬
‫בהחלט.‬ ‫-אתה בטוח, מר ברידג׳רטון?‬
‫הוויקונט לא נהג להיעתר לבקשות שכאלה‬ ‫מצד דיירים שטרם שילמו את כל חובותיהם.‬
‫אני אהיה…‬
‫במקום אחר.‬
‫אימא.‬
‫אני מתנצל.‬
‫על מה?‬
‫על כך שאינך מגיע לאירועים משפחתיים,‬ ‫או מגיע באיחור?‬
‫לרוב כשאתה מדיף ריח שיכר?‬ ‫מנצל את טבעי הסלחני?‬
‫או על כך שהתהוללת כל כך הקיץ‬
‫שנראה שמצאת לך לא פילגש אחת אלא שתיים?‬
‫בנדיקט, מה יקרה אם אחת מהן תיכנס להיריון?‬
‫הן לא פילגשות. הן רק מכרות.‬
‫זה עוד יותר גרוע!‬ ‫-אימא…‬
‫אני נזהר.‬
‫העובדה שאתה מוצא לנכון להתבדח על זה…‬
‫עוד יש לך שתי אחיות שחייבות להינשא,‬
‫וגורלן תלוי בשמה הטוב של המשפחה.‬
‫אינך חושב על כך?‬ ‫-שאנתוני יחשוב על כך.‬
‫אנתוני הוא הוויקונט.‬ ‫המוניטין שלו שומר על שמנו הטוב.‬
‫אני רק הבן השני.‬ ‫-שחייב גם הוא להתחתן באחד הימים.‬
‫שיצטרך לשאת חן בעיני אביה‬ ‫של צעירה שתגיע לפרקה.‬
‫לשם כך עליך להיות ג׳נטלמן, ולא…‬
‫נפקן.‬ ‫-אימא!‬
‫אתה תחלה אם תמשיך ככה.‬ ‫-מצבי הבריאותי הוא ענייני בלבד.‬
‫ואל תדאגי לשמי הטוב.‬
‫ספק רב אם אתחתן אי־פעם.‬ ‫-בנדיקט ברידג׳רטון!‬
‫אני רק אומר שנשות הבון־טון הצעירות…‬ ‫רבות מהן מקסימות,‬
‫אך לכולן יש חלום זהה על נישואין.‬
‫אין להן שמחת חיים אמיתית, אין להן אופי!‬
‫אני מפלס לי נתיב הרפתקני יותר,‬ ‫מחוץ לגבולות החברה המהוגנת.‬
‫בכך, אני נאמן יותר לעצמי.‬ ‫זו המטרה, הלא כן?‬
‫זה אמור להספיק לך, לא?‬
‫אנא.‬
‫לא ולא. פשוט עוד לא פגשת את האישה הנכונה.‬
‫וגם לא תפגוש, אם לא תתבסס ותצטרף לחברה.‬
‫יש גבול.‬ ‫-אימא!‬
‫מספיק, בנדיקט!‬
‫אם רצונך הוא להיות נאמן לעצמך,‬ ‫היה מי שאתה:‬
‫בן למשפחה הזו.‬
‫כל עיני הבון־טון יהיו נשואות אלינו‬ ‫כמארחי הנשף הראשון,‬
‫אז אנא,‬
‫אל תשפיל אותי.‬
‫ו…‬
‫תגיע בזמן.‬
‫איפה היא?‬
‫רק עכשיו קראת לה לבוא, הוד מלכותך.‬
‫כבר החלטת אם תגיעי‬ ‫לנשף של ליידי ברידג׳רטון?‬
‫זה נשף מסכות.‬
‫איני מעוניינת להתחפש לדמות שאיננה אני.‬
‫כמה זמן לוקח להגיע לארמון?‬
‫היא מאחרת!‬
‫ובכן…‬
‫נוכחותך חשובה מאוד לליידי ברידג׳רטון.‬
‫זה יבסס את מעמדה כמארחת החדשה‬ ‫של הנשף הראשון בעונה.‬
‫מדוע ליידי ברידג׳רטון‬ ‫עורכת את הנשף הראשון, ולא את?‬
‫ליידי ויסלדאון, הוד מלכותך.‬
‫הוד מלכותך.‬
‫גב' ברידג׳רטון,‬
‫איחרת.‬ ‫-רק עכשיו קראת לי, הוד מלכותך.‬
‫איחרת!‬
‫אני מתנצלת מעומק לבי.‬
‫טוב…‬
‫הנה אנו, בפרוס עונה חדשה,‬
‫והפעם, כחברות טובות.‬
‫וגם נישאר כאלה,‬ ‫בתנאי שתספקי לי רכילות מעולה.‬
‫בהחלט אשתדל.‬
‫מה טוב.‬
‫ברצוני לקבל טעימה קטנה,‬ ‫בטרם תופץ המהדורה החדשה שלך היום.‬
‫אני…‬
‫כמובן, הוד מלכותך.‬
‫מחר בערב תחל עונת האירועים החדשה,‬
‫אך ייתכן שהיא לא…‬ ‫-לא.‬
‫לא, גב׳ ברידג׳רטון…‬
‫עלייך לפתוח בדברי הפתיחה,‬
‫כמו שצריך.‬
‫כן, הוד מלכותך.‬
‫קורא יקר וחביב…‬
‫קורא יקר וחביב,‬
‫מחר בערב תחל עונת האירועים החדשה,‬
‫אך ייתכן שהיא לא תענה בדיוק‬ ‫על ציפיותיהם של חברי הבון־טון שלנו,‬
‫כי מחר בערב ייערך‬ ‫נשף המסכות של ליידי ברידג׳רטון,‬
‫אירוע שבוודאי ישגר את משתתפיו‬ ‫אל עולם שכולו פנטזיה.‬
‫- הזמנה לנשף מסכות -‬
‫והמשרת של לוטון סיפר לי שהלורד הארלי‬
‫נפגש עם ליידי לוטון כל יום שישי!‬
‫המלכה תתמוגג מזה.‬
‫ואם אפרסם זאת,‬ ‫זה יהיה אסון לבנותיה של ליידי לוטון.‬
‫אני מפריע?‬
‫לא ולא.‬
‫בני היקר…‬
‫איך היה עם המלכה?‬
‫מבעית.‬
‫היא דרשה שאדקלם את הטור שלי בעל פה.‬
‫אני בטוח שהיית נהדרת.‬
‫ועכשיו, יורשה לי להסיח את דעתך‬ ‫מליידי ויסלדאון לזמן מה?‬
‫הצעה אדיבה ביותר.‬
‫תחת מסווה של מסכה,‬
‫אנו חופשיים להיות מי שרק נרצה.‬
‫אני מרגיש רב־עוצמה הלילה.‬
‫אולי אתחפש לדוכס ולינגטון מחר.‬
‫אם כך, איאלץ לגבור עליך‬
‫ולהתחפש למלכה.‬
‫איזו מלכה כבר יכולה‬
‫לגבור על גיבור המלחמה המהולל שלנו?‬
‫אולי המלכה מרגרט, זו שאמרה ״ערפו את ראשו״.‬
‫וחופשיים להיפגש עם מי שרק נרצה.‬
‫הדבר היחיד שבטוח‬
‫הוא שנשף מסכות אינו דומה לשום אירוע אחר.‬
‫היכונו, קוראים יקרים,‬
‫כי אין לדעת מה יקרה.‬
‫פורט?‬
‫לואי.‬
‫אתה נראה טוב.‬
‫כמובן.‬
‫גם אתה.‬
‫אינני יכול הערב.‬
‫כמובן.‬
‫אתה בוודאי אמור להשתתף‬ ‫באיזה אירוע חברתי מזעזע.‬
‫האירוע החברתי המזעזע של אמי.‬
‫באתי רק לקבל מנת שמחה שתחזיק אותי.‬
‫לא אוכל להישאר לאורך זמן.‬ ‫-אינני זקוק לך לאורך זמן רב.‬
‫אפשר לעשות שמחה רבה תוך זמן קצר.‬
‫הזרים האלה… למעלה, לצדי הנגנים.‬
‫המפיות הכחולות על השולחנות הקטנים, ו…‬
‫חי נפשי!‬
‫איפה לעזאזל זה יהיה?‬
‫על שולחן הקינוחים, ליד הדלת.‬ ‫-זה שאמרתי לך לא למקם ליד ה…‬
‫למה כרטיסי הריקודים לא סודרו למעלה?‬
‫החלטנו לא להעלות אותם.‬
‫חשבנו שמטרת הערב היא הסתרה.‬
‫מטרת הערב היא לנסות ולהסתתר‬ ‫מאחורי תחפושות או מסכות.‬
‫רק מעטים יצליחו בכך,‬ ‫ובכל זאת, עליהם לרקוד.‬
‫אבל, גב׳ וילסון…‬ ‫-שיכתבו את שמות התחפושות שלהם.‬
‫הם יישארו במסכות כל הערב?‬
‫עד שהשעון יצלצל חצות.‬
‫נשמע מסעיר.‬
‫מסעיר בשבילם.‬
‫אנדרלמוסיה בשבילנו.‬
‫אני מסוגלת.‬
‫-שער!‬
‫הגענו, גבירתי.‬
‫חבורה גדולה עומדת להגיע.‬
‫פשוט הסתתרי מאחוריהם,‬
‫וזכרי לצאת לפני חצות.‬
‫גבירתי.‬
‫גבירתי?‬
‫כן.‬
‫סליחה, נכנסתי יחד עם הקבוצה הגדולה הזו.‬
‫כמובן.‬
‫אני בטוח שגם הם קיבלו‬ ‫את כרטיסי הריקודים שלהם.‬
‫כן, כמובן.‬
‫התרצי שאני אקשור לך אותו?‬
‫במקום המלווה שלך?‬ ‫-לא!‬
‫היא אבדה לי.‬
‫ישנם רבים, אבל אני…‬
‫תודה.‬
‫ככה זה בנשף?‬
‫לא ציפיתי לראות כתפיים כה רבות.‬
‫בכמה נשפים בדיוק נזכה להשתתף העונה?‬ ‫נראה לי שהחברה הגבוהה תמצא חן בעיניי.‬
‫עלמות אינן אמורות לפטפט, פוזי.‬
‫מופלא.‬
‫תודה רבה שבאתם. אנא, תיהנו.‬
‫ויולט ברידג׳רטון.‬
‫מסיבה לתפארת.‬
‫ליידי דנברי.‬
‫את בטוחה שאין לך חרטות?‬ ‫-אף לא אחת.‬
‫תמיד היה חשוב לי מאוד‬ ‫לארח את הנשף הראשון של העונה,‬
‫אבל אני מצפה להפחית את מעורבותי.‬
‫מי לא בא?‬
‫בנדיקט.‬ ‫-בנדיקט.‬
‫נראה שהוא שוב מאחר.‬
‫גבירותיי.‬
‫אנחנו…‬ ‫-אתם בצבעים תואמים!‬
‫מי בדיוק אתה חושב שאתה?‬
‫אני זאוס.‬
‫את הֶרה?‬
‫בהחלט לא! אני זאוס!‬
‫אולי אלי יוון היו מושלים בכיפה עד היום‬
‫אילו זאוס היה אישה!‬
‫לדעתי, אנו נראים מצוין.‬
‫אני מסכימה בהחלט.‬
‫זה יהיה ערב מהנה.‬
‫אכן.‬
‫אבל אם במקרה תיתקלי בצפע,‬
‫נמהר לשוב הביתה.‬
‫האם אלה בנות ברידג׳רטון מאחורי המסכות?‬
‫סלחו לי. לצערי, עליי למצוא את בני.‬
‫הוד מלכותה, המלכה!‬
‫הביאוה אליי.‬
‫הוד מלכותך.‬
‫כל הכבוד.‬
‫בנות ברידג׳רטון, היכן אוכל למצוא‬ ‫את גב' קולין ברידג׳רטון הנכבדת?‬
‫גב' ברידג׳רטון. הנני כאן.‬
‫נדיב מאוד מצדך לכבד אותנו‬ ‫בנוכחותך הערב, הוד מלכותך.‬
‫ובכן?‬ ‫-הוד מלכותך…‬
‫רק עכשיו החלה העונה.‬
‫אך בטוחתני שנמצא לך עלמה או שתיים‬ ‫שתוכלי לקחת תחת חסותך.‬
‫מאסתי בעלמות היוצאות לחברה.‬
‫הן התגלו כבלתי אמינות בעבר.‬
‫הבה נסב את תשומת לבנו השנה‬ ‫למציאת מחזר ראוי‬
‫שישלהב את מתחריו.‬
‫בהחלט.‬
‫לורד נפייר אמר כי יתחתן.‬
‫הוא בהחלט נאה למדי.‬
‫אך גם משעמם עד מאוד, למרבה הצער.‬
‫מי עוד?‬
‫אולי מר פריי הוא רווק ראוי.‬
‫אם לא מביטים מקרוב.‬
‫מה לגביו?‬ ‫-הברון המילטון.‬
‫לא עשיר דיו, חוששתני.‬
‫אין כאן אף אחד שראוי לתשומת לבי?‬
‫אני עובר.‬
‫מישהו ראה את מר ברידג׳רטון?‬
‫ערב טוב, גבירותיי.‬
‫מר ברידג׳רטון…‬
‫תודה.‬
‫בנדיקט.‬
‫שלום, אימא.‬
‫שוב איחרת. בשעתיים.‬
‫היית אמור ללוות את אלואיז.‬ ‫-הייתי פה!‬
‫אולי לא זיהית אותי במסכה.‬
‫כמדומני, לא מוגש כאן ג׳ין הערב,‬ ‫אך ריחו ניכר בהבל פיך.‬
‫טוב לראות שכלום פה לא השתנה.‬
‫אלואיז!‬
‫איך זה שדווקא אתה איחרת?‬ ‫אני באתי הנה מסקוטלנד הרחוקה.‬
‫נאלצתי להגיע לדירת הרווקים שלי‬ ‫כדי להחליף בגדים.‬
‫ולהגיע בזמן זה מאוד מיושן, לא?‬
‫אותו בנדיקט של תמיד.‬ ‫-אולי לא הערב.‬
‫הערב נוכל להיות מי שרק נרצה.‬
‫אם זה כולל להיות מישהו‬ ‫שישוחח עם העלמות ההן…‬
‫אימא!‬ ‫-תכננתי את זה בקפידה.‬
‫נוכחותך כאן מאותתת לטון שחזרת לחברה.‬
‫כעת עליך לשוחח עם העלמות,‬ ‫ובכך להפוך זאת לעובדה.‬
‫אני רק…‬ ‫-עלמות!‬
‫עכשיו!‬
‫ערב טוב, בנות. אתן נראות נפלא הערב.‬
‫מר ברידג׳רטון, התחפושת שלך יוצאת מן הכלל.‬
‫כן? ובכל זאת זיהית אותי מיד.‬
‫טוב, צללית ברידג׳רטון‬ ‫מוכרת לי מיד בכל מקום.‬
‫אתה ואחיך דומים כל כך.‬
‫כן…‬
‫אתה מס׳ 2, כן?‬
‫זה שמי.‬ ‫-ועם זאת, אתה האחרון שטרם נישא.‬
‫אתה שוקל לשנות זאת?‬
‫אל תשכחו את גרגורי.‬
‫למעשה, מניין לכן שזה לא אני?‬
‫הנה מר לואיס.‬
‫ייתכן שהוא מציאה, אבל…‬
‫יש לו נטייה להסריח, אז…‬
‫ליידי ברידג׳רטון.‬
‫ליידי פנווד.‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-איזה ערב נאה.‬
‫אכן.‬
‫לא ראינו אותך בזמן האחרון.‬
‫לא. התרחקתי מהחברה מאז מותם של בעליי.‬
‫הראשון והשני.‬
‫הבעלים, כמובן.‬ ‫-בוודאי.‬
‫הוויקונט לי, ואז הרוזן פנווד.‬
‫אני משתתפת בצערייך.‬
‫ואלה הן בנותייך?‬
‫אכן.‬
‫הן יצאו לחברה לאחרונה.‬
‫הרשי לי להציג את בתי,‬
‫מיס רוזמונד לי.‬
‫איזה ערב נאה.‬
‫וזו מיס פוזי.‬
‫אני נהנית מאוד במסיבה שלך.‬
‫רב תודות.‬
‫מה שלום ילדייך?‬
‫טוב מאוד, תודה.‬
‫אנתוני נמצא בהודו עם כלתו,‬ ‫אבל קולין ופנלופי…‬
‫את חושבת שתצליחי העונה?‬
‫סליחה?‬
‫לשכנע את בנך השני להינשא.‬
‫אין לדעת.‬
‫את יודעת איך זה עם גברים צעירים.‬ ‫הם בלתי צפויים. ובכן, בבקשה…‬
‫תיהנו לכן.‬
‫עברת על הדיוקנאות שלך הבוקר?‬
‫הנה הוא.‬
‫הוא כזה נאה!‬
‫אל תהיי רדודה.‬
‫העיקר הוא שם משפחתו.‬
‫יש שמועות על התהוללות, אבל…‬
‫כולם יודעים שהוללים בדימוס‬ ‫הם הבעלים המוצלחים ביותר.‬
‫לחיים.‬
‫אתה חושב שהפיה שלצד הלורד ארליס‬ ‫היא המאהבת שלו?‬
‫זו עזות מצח מצדו,‬ ‫להזמין אותה מתחת לאפה של הוד מלכותה…‬
‫ואפה של אשתו.‬
‫חשבתי שהידיעה על כך‬ ‫שהלורד ארליס הזמין את המאהבת שלו‬
‫תהיה הרכילות העסיסית ביותר‬ ‫שאשמע מן הקיר,‬
‫אבל מיס אלואיז ברידג׳רטון‬ ‫משוחחת בהתלהבות עם היוצאות לחברה?‬
‫זו הידיעה השערורייתית מכול.‬
‫ומדוע פנלופי ברידג׳רטון‬ ‫נשענת על הקיר מלכתחילה?‬
‫פנלופי ברידג׳רטון לא. ויסלדאון כן.‬
‫המלכה מתעקשת על רכילות משובחת השנה.‬
‫לכן מפתיע שליידי ויסלדאון שלך‬ ‫עוד לא כתבה על בנדיקט.‬
‫היא החליטה לפרוש את חסותה על ג׳נטלמן השנה.‬ ‫-כן…‬
‫רק זה חסר למשפחה הזו, שהיא תבחר בבנדיקט.‬
‫היא לא תנצח, מה שירתיח אותה, ואמך…‬
‫אמי תתפוצץ ותעלה בלהבות‬ ‫למרגלות המלכה הזועמת.‬
‫למענך, אני מקווה ששמעת‬ ‫משהו מעניין יותר מן הקיר.‬
‫חשבתי שאחרי העונה הקודמת,‬ ‫יימאס לך להעמיד פנים שאת מתעניינת בהן.‬
‫אני לא מעמידה פנים.‬
‫פן,‬
‫אולי לא היו מספיק אנשים בסקוטלנד,‬
‫אבל הזמן שביליתי שם, מוקפת ביופי הטבע,‬
‫העניק לי זמן רב להרהורים,‬
‫והגעתי למסקנה שאין לי צורך‬
‫לריב עם מחזרים, או עם היוצאות לחברה.‬
‫אני יכולה לדבר בנועם לכולם.‬ ‫זה לא משנה, כי…‬
‫קיבלתי החלטה.‬
‫אני על המדף.‬
‫את? על המדף?‬
‫הנה.‬ ‫-תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫אולי נישאר כאן למהלך העונה?‬
‫מה לגבי סקוטלנד?‬
‫מה לגבי דודניתך?‬
‫שמתי לב שהתרחקתן זו מזו הקיץ.‬
‫וזה מובן.‬
‫אנו זוג טרי,‬
‫ופתחנו בחיינו המשותפים‬ ‫בבית שמיכאלה מחשיבה אותו כשלה.‬
‫אולי הייתי צריך לחשוב על כך מראש.‬
‫בסופו של דבר נשוב לסקוטלנד,‬ ‫אך ברצוני לקחת חלק בפרלמנט השנה.‬
‫נוכל להכין את בית קילמרטין,‬ ‫כך שיהיה רק שלנו,‬
‫ואת תהיי קרובה יותר למשפחתך.‬
‫כן. אני אשמח. תודה לך.‬
‫בנדיקט ברידג׳רטון כאן.‬ ‫-באמת?‬
‫אני חושבת שהוא החביב עליי מבין האחים.‬
‫תזכירי לי מי מהם זה?‬
‫מר ברידג׳רטון…‬
‫מר ברידג׳רטון! אני כאן!‬
‫סלחי לי, עלמתי.‬
‫אפשר להזמין אותך לריקוד הבא?‬
‫אדוני! הייתי שמחה, אבל…‬
‫כרטיס הריקודים שלי אבד.‬
‫מה חבל.‬
‫לורד נפייר. סלח לי על ההפרעה.‬ ‫הרגע מצאתי את כרטיס הריקודים שלה.‬
‫אך לרוע המזל, שמי הוא הבא בתור.‬
‫זה נכון.‬
‫מה שמך?‬
‫למה הצלת אותי?‬
‫נדיר לראות מישהי קורנת מאושר באירוע כזה.‬
‫הוא פשוט ניגר ממך.‬
‫לידיעתך, הדפתי אותו היטב גם בלעדיך.‬
‫האם אין בו מידות טובות שאת מחפשת?‬
‫מידות טובות?‬
‫בתור מחזר.‬
‫אני לא מחפשת בעל.‬
‫לא?‬
‫לא.‬
‫סלח לי, עליי ללכת.‬
‫פגעתי בך?‬ ‫-לא!‬
‫לא התכוונתי לחטט.‬ ‫-לא, אל חשש.‬
‫איבדת את המלווה שלך?‬ ‫-לא…‬
‫זה מפני שאנו מכירים?‬ ‫-לא, אני לא יודעת לרקוד.‬
‫זו האמת. אני לא יודעת לרקוד.‬
‫עלמה שאינה יודעת לרקוד?‬
‫זה חלק מהדמות שאת מגלמת הערב?‬
‫העלמה הכסופה?‬
‫עלית עליי.‬
‫זה מן הסתם נשף המסכות הראשון שלי.‬ ‫ואיזו דמות אתה מגלם?‬
‫של המורה שלך לריקוד, מתברר.‬
‫אמנם כולנו מעמידים פנים כאן הערב,‬
‫אך הטון יצא מכליו אם ייראה אותנו‬ ‫עושים שיעורי ריקודי באמצע האולם.‬
‫טוב, תמיד יש יציע פרטי.‬
‫אין לי כוונות נסתרות,‬ ‫אני פשוט מנסה לחמוק מאמי.‬
‫אני יכול לבקש מלווה, כמובן,‬ ‫אם זה יעזור לך להרגיש בנוח.‬
‫בטח יש משרתת בסביבה.‬ ‫-איאלץ לסמוך עליך הערב.‬
‫מה איתו?‬
‫הוא חייב להיות בעל לב טוב?‬ ‫-כמובן.‬
‫אז לא.‬
‫הוא בחירה מצוינת.‬
‫לא… זה בנדיקט ברידג׳רטון, הוד מלכותך.‬
‫מצוין!‬
‫הוא עשיר, יפה תואר, ובן למשפחת ברידג׳רטון.‬ ‫-אבל…‬
‫אולי מישהו אחר…‬ ‫-חדל דברת.‬
‫סלחו לי לרגע.‬
‫תודה.‬
‫זו הזרוע שלי!‬
‫טעות בידך.‬
‫כן…‬
‫סליחה!‬
‫ניסיון נאה,‬ ‫אך הייתי מזהה את אחותי החטטנית בכל מקום.‬
‫אף אחד אחר לא ידע מי אני במסכה.‬
‫אנא, תני לי רק ריקוד אחד עם מחזר.‬
‫זה יהיה הריקוד האחרון שלך‬ ‫אם אימא תחשוד שאת כאן.‬
‫למעלה.‬
‫חבל שחזרת מסקוטלנד.‬
‫מחפשת אותי, אני מקווה.‬
‫למצוא אותך זו בהחלט הפתעה נעימה.‬
‫לורד אנדרסון, תודה שבאת.‬ ‫-שמחתי לבוא, ליידי ברידג׳רטון.‬
‫שנתקרב?‬
‫היא נתנה מחמאה רצינית‬ ‫לנשף שלנו בעונה שעברה.‬
‫זוכר מה היא אמרה?‬
‫״לא רע.״‬ ‫-״לא רע.״‬
‫היא מחבבת אותנו. וליידי דנברי שם.‬
‫בוא נציג את עצמנו.‬
‫מר וגברת מונדריץ׳, הוד מלכותך.‬
‫הוד מלכותך.‬ ‫-הוד מלכותך.‬
‫איפה בן ברידג׳רטון ההוא?‬
‫את נהנית מהמסיבה, הוד מלכותך?‬
‫כמו אצל היוונים, הלפיד עבר מיד ליד.‬
‫ליידי ברידג׳רטון ערכה את הנשף הראשון,‬ ‫ואני כיבדתי אותו בנוכחותי.‬
‫על לא דבר.‬
‫אכן, ואני אסירת תודה שהחלטת לבוא.‬
‫אני מקווה שבפעם הבאה,‬ ‫מר ברידג׳רטון יראה את פרצופו יותר.‬
‫או שהאדונים האחרים יהיו מעניינים יותר.‬
‫איפה הכיף?‬
‫הייתי רוצה שאת ואני ניהנה העונה.‬
‫באותו נושא, הוד מלכותך,‬
‫התכוונתי לשוחח איתך.‬
‫ישנה סיבה שבגללה ויתרתי‬ ‫על הנשף הראשון של העונה.‬
‫אני…‬
‫אני שוקלת לשחק תפקיד‬ ‫פחות מרכזי בחברה השנה.‬
‫כידוע לך, תרמתי רבות לחברה הגבוהה,‬ ‫ולזוגות הצעירים שלנו,‬
‫ונהניתי מכך עד מאוד.‬
‫ומהחברות איתך.‬
‫זה הכבוד הגדול ביותר של חיי,‬
‫העובדה שבחרת בי.‬
‫אני נוצרת בלבי כל רגע.‬
‫אך‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אני…‬
‫משתוקקת לנסוע,‬
‫לבקר במולדת אבותיי.‬
‫לא הייתי שם מאז גיל ארבע.‬
‫ולכן,‬
‫הייתי רוצה לעזוב בסוף עונה זו.‬
‫כמובן, נתכתב, ואחזור לביקורים,‬
‫אבל אני עוזבת.‬
‫אני…‬
‫רוצה לעזוב.‬
‫לזמן מה.‬
‫לא.‬
‫תודה.‬
‫את לועגת לי?‬
‫לא.‬
‫לא, הכול פשוט…‬
‫זה לילה יוצא דופן.‬
‫את לא דומה לאחרות.‬
‫זו הקלה.‬
‫ומה רע באחרות?‬
‫ובכן…‬
‫אני רק…‬
‫הן…‬
‫רודפות אחריך כל הזמן?‬
‫אני בטוחה שזה קשה לך מאוד,‬
‫אך עליך לזכור‬ ‫שהן התכוננו לחיזור הזה כל חייהן.‬
‫בילו מאות שעות בצבירת הישגים,‬ ‫אינסוף מדידות,‬
‫שלא לדבר על שלוש שעות של התקנת תסרוקת‬
‫כדי לבלות חמש או שש שעות בנשף הזה,‬
‫וכל זה בתקווה שתבחין בהן.‬
‫בהן?‬
‫ואת לא קיווית שיבחינו בך?‬
‫באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫אני רק מקווה ליהנות.‬
‫נראה שאת נהנית מאוד.‬
‫או… שלא?‬
‫זה ערב מקסים, אבל למען האמת, אני…‬
‫לא בדיוק מוצאת את עצמי באירועים חברתיים.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫אולי נוח לי יותר להעריך אירועים‬ ‫מאשר להשתתף בהם.‬
‫טוב, אל דאגה.‬
‫לא אגלה לאמי.‬
‫אמך?‬
‫אז זה הבית שלך.‬
‫ולפיכך… אתה מבני ברידג׳רטון?‬
‫באמת לא ידעת מי אני?‬
‫לא, עד עכשיו.‬
‫ובכן?‬
‫אם לא תגלי לי את שמך…‬ ‫-בנדיקט, אני מניחה.‬
‫אתה בדיוק כפי שוויסלדאון תיארה אותך,‬ ‫גם במראה וגם באופי.‬
‫את מכירה אותי מוויסלדאון, אך לא מהחברה.‬
‫את בנשף, אך אינך יודעת לרקוד.‬
‫ניכר שאת בטוחה בעצמך,‬ ‫אך חשה כי אינך משתלבת.‬
‫מי את? איפה גדלת?‬
‫כאן. באנגליה.‬
‫בעיר או בכפר?‬ ‫-בין לבין.‬
‫מיהם הורייך?‬ ‫-אימא ואבא.‬
‫אתה יודע, הצלחת שלא לגלות לי‬ ‫ולו פרט אחד על עצמך.‬
‫זה משהו שאתה נוהג לעשות?‬
‫להסב את כל תשומת הלב לאחרים,‬ ‫כדי שאיש לא יבחן אותך לעומק?‬
‫לפעמים קל יותר להישאר במים רדודים.‬
‫חמים ונעים שם.‬
‫אני אוהב חמים ונעים.‬
‫משעמם לדשדש באותם המים יום אחר יום,‬
‫גם אם הם חמימים ו…‬
‫נעימים.‬
‫לא תשחה איתי לעומק?‬
‫אני אמנם מבין את דברייך‬
‫על מאמציהן של העלמות הצעירות הערב,‬
‫אך נראה לי שאין קשר בין המרדף שלהן וביני.‬
‫אז אולי הסיבה שאני נשאר במים הרדודים‬
‫היא שגם אני מרגיש כמו מתחזה.‬
‫זהו ביתך.‬
‫על אחת כמה וכמה כאן.‬
‫נדמה לי שאני חייב לך שיעור בריקוד.‬
‫למה אתה רוצה לרקוד דווקא איתי?‬
‫משום שאני רק בן תמותה,‬
‫ואינני מפקפק בהוראותיו של כרטיס הריקודים.‬
‫בסדר.‬
‫ראשית כול, קדים קידה.‬
‫ואז,‬
‫את נותנת לי יד.‬
‫ואז את מתקרבת קמעה.‬
‫ואז,‬
‫צעד מרובע פשוט.‬
‫אחת,‬
‫שתיים,‬
‫שלוש.‬
‫אחת,‬
‫שתיים, שלוש.‬
‫אחת, שתיים, שלוש. יפה.‬
‫אתה באמת יודע ללמד.‬
‫ואת באמת יודעת להיתמם.‬
‫סלח לי.‬
‫אל דאגה.‬
‫אנא, אל דאגה.‬
‫זה שום דבר לעומת אחיותיי.‬
‫אחת,‬
‫שתיים,‬
‫שלוש.‬
‫אחת,‬
‫שתיים, שלוש.‬
‫אחת,‬
‫שתיים,‬
‫שלוש.‬
‫אחת, שתיים…‬
‫מרשים.‬
‫כבר רוקדת בעיניים עצומות.‬
‫אני מנסה לזכור את הרגע הזה בדיוק‬ ‫כדי שאם ארצה,‬
‫אוכל לברוח הנה.‬
‫את אולי האדם המסקרן ביותר שפגשתי מימיי.‬
‫אם נבצר ממני לדעת מה שמך והיכן את גרה,‬
‫איך אוכל לבקרך מחר?‬
‫זה לא יתאפשר.‬
‫עלמה כסופה שלא תיראה שוב לעולם.‬
‫לא, מוטב שלא.‬
‫מוטב שלא מה?‬
‫אנא גלי לי את שמך.‬
‫מה פשר הדבר?‬
‫עכשיו חצות.‬
‫השעה בה כולם נחשפים, כולל אותך, סוף סוף.‬
‫עליי ללכת. אני…‬
‫המלווה שלי תחפש אותי.‬
‫אנא, אל תלכי.‬
‫חכי!‬
‫אני יכול לקחת אותך מכאן, אם תרצי.‬ ‫-אצטרך להתמודד עם כולם בסופו של דבר.‬
‫זו היא!‬ ‫-פנלופי ברידג׳רטון!‬
‫סליחה!‬
‫תסתכלי לאן את הולכת!‬
‫זו ליידי ויסלדאון.‬
‫תבשרי לה שיש כאן יהלום הערב.‬
‫גב׳ ברידג׳רטון. מיס רוזמונד לי.‬
‫נעים מאוד להכיר.‬
‫נפלא להכיר אתכן.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום.‬
‫בנדיקט, מה שלומך?‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫עליי ללכת.‬
‫איך היה?‬
‫ספרי לי הכול!‬
‫משהו.‬
‫נהנית?‬
‫זה היה הערב הנפלא ביותר בחיי.‬
‫זה היה…‬
‫הן כאן.‬
‫הכנתי הכול כפי שאת היית מכינה.‬
‫אין לך מה לדאוג.‬
‫סופי בק.‬
‫תודה.‬
‫תודה לשניכם מקרב לב.‬
‫כמה נורא לעמוד על הרגליים כל הערב!‬
‫אין דבר מתיש יותר מאשר לצאת לחברה.‬
‫עדיף על פני ישיבה בבית.‬
‫סופי.‬
‫נראה שהיה לך ערב מהנה.‬
‫כמו כל ערב אחר, גבירתי.‬
‫אז למה התה שלנו לא היה מוכן כשהגענו?‬
‫סליחה, גבירתי.‬
‫מיטותיכן הוצעו, מברשות השיער שלכן נוקו,‬ ‫כותנות הלילה שלכן הוכנו, והנה התה שלכן.‬
‫סליחה על העיכוב.‬
‫ואיך היה הערב שלכן?‬
‫שמעת פעם על טוגה?‬
‫חבל שלא ראית…‬
‫מר ברידג׳רטון גילה בי עניין רב.‬
‫באמת?‬
‫זה עוד יקרה,‬
‫כשהאישה ההיא לא תגזול את כל זמנו.‬
‫אין לך מה לדאוג, רוזמונד.‬
‫את בתי.‬
‫מי שהוא לא שוחח איתה הערב…‬ ‫בטלה בשישים לעומתך.‬
‫את משוחררת, סופי.‬
‫הוד מלכותך.‬
‫אני מוכרחה לומר לך,‬
‫אינני חושבת שבנדיקט ברידג׳רטון‬ ‫הוא הבחירה הנכונה.‬
‫ודאי שכן.‬ ‫-כמובן.‬
‫פשוט…‬
‫שמתי לב שחצי מהעלמות שמו עליו עין הערב,‬
‫ואימהות תוהות מה בכוונתו לעשות העונה,‬
‫אך אני מכירה את בנדיקט.‬
‫את רומזת שאני לא?‬
‫אני אומרת ש…‬
‫מכל גברי הבון־טון,‬
‫אני מוכנה להתערב שבנדיקט ברידג׳רטון‬ ‫הוא האחרון שיתחתן.‬
‫האחרון?‬
‫ואת מוכנה להתערב על כך?‬
‫טוב, לא התכוונתי…‬
‫כשאמרתי ״להתערב״…‬
‫יש לנו התערבות. כן!‬
‫כמה מסעיר!‬
‫וכעת,‬
‫על איזה סכום את מוכנה להתערב?‬
‫מחפשת את בנדיקט, אני מניחה.‬
‫לצערי, כן.‬
‫חוששתני שהוא עזב מוקדם.‬ ‫אבל נראה שאת נהנית הערב.‬
‫אכן כך.‬
‫ואמשיך כך,‬
‫כי עכשיו אני יכולה ליהנות… מן המדף.‬
‫מאיזה מדף, בדיוק?‬
‫המדף. החלטתי להיות רווקה זקנה.‬
‫אלואיז, זה לא משהו שפשוט מחליטות.‬
‫אימא, חלפו שלוש עונות מאז שיצאתי לחברה,‬ ‫ולא היו לי שום מחזרים.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫ישנן צעירות שאפשר לומר ש״נמצאות על המדף״‬ ‫אם אין להן מחזרים בגילך,‬
‫אבל ודאי לא תתקשי למצוא לך בעל,‬ ‫אם רק תנסי.‬
‫אינני רוצה לנסות.‬
‫עוד תרצי, כשתפגשי בגבר הנכון.‬
‫נתתי לך ולבנדיקט יד חופשית בעונה שעברה‬ ‫מפני שקולין ופרנצ׳סקה העסיקו אותי.‬
‫אבל העונה, שניכם נמצאים‬ ‫בראש רשימת השידוכים שלי.‬
‫אני חושבת שאלך לישון.‬
‫הנה אתה!‬
‫אימא.‬
‫אני רק…‬
‫תודה ששוחחת עם העלמות הצעירות.‬
‫גם לי לא תזיק מנוחה.‬
‫ההתלהבות כה רבה בתחילת העונה.‬
‫זה היה ערב נהדר.‬
‫האמנם?‬
‫גילית עניין במישהי?‬
‫לא.‬
‫אבל כעת יש לי כבוד למאמץ שהן משקיעות.‬
‫כלומר… מאות שעות הכנה,‬
‫והכול בתקווה פשוט…‬
‫למשוך תשומת לב.‬
‫אתה נשמע כאילו הפכת לאדם חדש.‬
‫לא הייתי אומר.‬
‫למעשה, אני יוצא לשתות כמה כוסיות הערב.‬
‫אבל אני מבטיח להיות במיטה לפני הזריחה.‬
‫הייסינת׳ ברידג׳רטון, לכי לישון תכף ומיד.‬
‫רק רציתי להביט. מה כה נורא בזה?‬
‫אלואיז דיברה איתך?‬
‫על מה בדיוק?‬
‫אם מישהו קיווה…‬
‫בואי הנה תכף ומיד!‬
‫שבנדיקט ברידג׳רטון יתחתן העונה,‬
‫סופרת זו מכריזה בפני כול‬
‫שהיא לא הייתה מהמרת על כך.‬
‫אבל…‬
‫האמינו כפי רצונכם, קוראים יקרים.‬
‫מי כמו סופרת זו יודעת‬
‫שקמצוץ של דמיון‬
‫יכול לעתים לעצב מחדש את המציאות;‬
‫להרים אותנו מן השגרה‬
‫של קיום משעמם.‬
‫עם טיפת דמיון,‬
‫הבלתי־אפשרי נראה אפשרי.‬
‫חלומות נראים מוחשיים.‬
‫ועם זאת, קוראים יקרים,‬
‫יש, בסופו של דבר,‬
‫להתעורר.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬