‫לא, לא, לא!
‫אתה לא יכול לקחת אותה ממני, מנוול!
‫אל תעשה את זה, סקאלי. ‫אתה חייב להיות חזק בשבילה עכשיו.
‫מה קורה? ‫-מחליפים את המכונה.
‫בחייך! לא!
‫המכונה הזאת נמצאת כאן נצח. ‫היא חלק מהתחנה.
‫קח את סקאלי במקום.
‫כן, בבקשה, ‫קח אותי לארץ המכונות האוטומטיות.
‫נוכל לפחות לקבל חמש דקות ‫כדי להיפרד כמו שצריך?
‫שיהיה.
‫אני רוצה לפתוח ולומר שהמכונה הזאת ‫היא המסעדה הטובה ביותר בברוקלין.
‫ותמיד היה לה שולחן פנוי בשבילי.
‫ידעתי בדיוק איפה להכות בה ‫כדי לקבל אוכל בחינם.
‫עכשיו אצטרך לחזור להכות את היצ'קוק.
‫תראו, עדיין יש בה שקיות של גזרים גמדיים ‫שבקשתי שישימו בה.
‫עכשיו הם שחורים, אבל הם שם.
‫שלום לך, מכונה יפה. ‫תודה ששירתת אותנו בנאמנות.
‫טוב, הצדעת יחידה.
‫אתה יכול לקחת אותה עכשיו.
‫נראה לי שטפלנו בזה בכבוד הראוי.
‫ממתקים בחינם!
‫- תדריך בוקר, 54:08 -
‫טוב, תשע-תשע, תגידו שלום למייקל אוגוסטין, ‫גנב הזהויות הפעלתן ביותר בברוקלין.
‫בשבוע שעבר הוא נכנס לבניין ממשלתי וגנב ‫מחשב ובו יותר ממאה אלף מספרי ביטוח לאומי.
‫המודיע שלי טוען שהערב אוגוסטין ‫ימסור את המחשב לקונה מסין,
‫הידועה גם כמדינת הדרקונים.
‫תדאג שהביטוי הזה לא יופיע בדו"ח הרשמי שלך.
‫טוב, סליחה, ארץ הדרקונים.
‫אני רוצה שאתה וסנטיאגו תעקבו אחרי אוגוסטין ‫עד שהוא ימסור את המחשב,
‫ואז תעצרו אותו ואת הקונה.
‫נשמע טוב, אבל אולי עדיף שאקח את בויל. ‫אני יודע שלאמי יש המון עבודה, אז...
‫לא, אין לי. ‫-באמת?
‫הייתי יכול להישבע ששמעתי אותך אומרת לרוזה, ‫"אחותי, יש לי ים של תיקים פתוחים."
‫זה משהו שאתה חושב שאני אמרתי? ‫-מילה במילה.
‫בלי ספק, לא מפקפק.
‫זה מספיק. ‫פרלטה וסנטיאגו יעקבו אחרי אוגוסטין.
‫בויל ודיאז יצטרפו אליכם בואן מעקב.
‫אלא אם כי יש לכם בעיה עם זה.
‫נשמע מצוין. או במילותיה האלמותיות ‫של אמי סנטיאגו, "אחותי, בבקשה!"
‫עשיתי לך משהו? אתה כועס?
‫זה מפני שניקיתי את כל הפרורים מהשולחן שלך? ‫-מה? לא, לא אכפת לי מזה.
‫את יודעת איפה הם? ‫-בפח האשפה.
‫אם זה לא העניין, ‫למה אתה מנסה לדחוק אותי מהתיק?
‫אה. זה.
‫תראי, הסיבה שלא רציתי לעבוד איתך...
‫להגיד את זה עם מבטא, ‫כדי לפוגג חלק מהמבוכה שאני מרגיש?
‫לא. ‫-צודקת.
‫זוכרת שאמרת לי שאת לא רוצה לצאת עם שוטרים?
‫זה ממש ביאס אותי, בן אדם. ‫-ג'מייקני?
‫כן, זאת הייתה בחירה גרועה. ‫אני הרבה יותר טוב בגרמני.
‫טוב, בסדר, סוג של חשבתי להציע לך לצאת אתי. ‫-טוב...
‫אבל אני יודע שזה לא מה שאת רוצה ‫ואני מבין את זה לגמרי.
‫לקח לי קצת זמן להבין את זה לגמרי לגמרי ‫ועכשיו אני מבין את זה לגמרי.
‫ג'ייק, זה מוזר.
‫הסיבה שאני לא רוצה לצאת עם שוטרים ‫היא כדי שלא יהיה מוזר בעבודה.
‫אז בואי נעשה את זה לא מוזר, טוב? ‫זה תיק.
‫אנחנו עובדים על תיקים ביחד כל הזמן.
‫ואנחנו ממש טובים בזה, אז . . . ‫את יודעת, אנחנו מקצוענים.
‫זה כל מה שאני רוצה. שנהיה מקצוענים. ‫-סגור.
‫זה יהיה טוב ומקצועי.
‫היכנסו וסגרו את הדלת.
‫יש לי חדשות אבל אתם חייבים להבטיח ‫שתשמרו אותן בסוד.
‫מדלן וונץ' ממנה אותי לראש מחלקת יחסי ציבור ‫של משטרת העיר ניו יורק.
‫מכריחים אותי לעזוב את תחנת 9-9.
‫אני לא רוצה לעשות מזה סיפור גדול ‫אז אנא הגבילו את תגובותיכם לשניה אחת בלבד.
‫עכשיו. ‫-אתה רציני?
‫זה מספק.
‫אתה לא יכול לעזוב אותנו. ‫-אני לא הולך לשום מקום.
‫מדלן אינה שד בלתי מנוצח, ‫היא שד רגיל, וניתן לנצח אותה.
‫אנחנו צריכים פשוט למצוא את המכתב. ‫-איזה מכתב?
‫לפני שהנציב העכשווי שלנו מונה,
‫חבר משותף אמר לי, שמדלן כתבה מכתב ‫לראש העיר ובו כתבה שהמינוי הוא טעות.
‫מתברר שהיא כנתה את מי שכיום הוא הבוס שלה, ‫"מוקיון מצחקק".
‫חובבנית. עלבונות צריך לומר תמיד בפנים. ‫אסור להשאיר עקבות בנייר.
‫עותק של המכתב הזה ‫קיים בארכיון של ראש העיר.
‫אני לא יכול לחטט שם ‫מבלי לעורר את חשדה של מדלן.
‫ולכן זה לא יהיה קל, ואין לנו הרבה זמן. ‫אבל אני צריך שתמצאו את המכתב הזה.
‫אתם אתי? ‫-ברור!
‫אני מעבירה את הטלפון שלי למצב טיסה.
‫אלוהים אדירים. היא לא עושה את זה ‫אפילו במטוסים.
‫רוזה, אני יודע שאת לא רוצה ‫שאף אחד יאחל לך יום הולדת שמח,
‫אז שיהיה לך יום מחורבן.
‫גם זה יותר מדי.
‫אני מניח שאת לא מתכוונת לעשות הערב שום דבר ‫כדי לחגוג.
‫כל מי שגילו מעל שש וחוגג יום הולדת ‫מקומו בגיהינום.
‫אם את פנויה, אני צריך שתעזרי לי ‫להעביר מכונת מיס פקמן ישנה שקניתי.
‫למה אתה אובססיבי כל כך לגבי המשחק הזה? ‫-כי זה משחק הווידיאו הסקסי ביותר בעולם.
‫היא תמיד רוצה עוד, רוזה. ‫היא חשקנית. היא חשקנית.
‫תפסיק להגיד "חשקנית".
‫בכל מקרה, קניתי את המכונה מבר ‫וקיוויתי שתעזרי לי להעביר אותה.
‫אתה רוצה שאבוא לבר?
‫ברור שאתה מנסה להביא אותי למסיבת הפתעה. ‫מרקוס שכנע אותך לעשות את זה?
‫מה? לא, את מדברת שטויות.
‫אנחנו פשוט צריכים להיות שם ‫בשעה 45:21 בדיוק.
‫ולא דקה אחת קודם. ‫ויש גם דלת מסוימת שאני רוצה שניכנס דרכה.
‫- תיק גניבת זהויות, 23:18 -
‫למה הוא יוצא כאן?
‫חשבתי שהמודיע שלך ‫אמר שהמסירה מתרחשת בפארק.
‫אולי לפני כן הוא אוכל איתה ארוחת ערב.
‫אוגוסטין הביא אתו את המחשב הנייד. ‫אנחנו צריכים לעצור אותו מיד.
‫לא, הקונה הוא העבריין הגדול יותר. ‫אנחנו צריכים לעקוב אחריו ולהמתין למסירה.
‫טוב, אם הם נכנסים, שמעתי שבמקום הזה ‫יש חביצת מח עצם מדהימה.
‫לא שאי פעם אכלתי חביצת מח עצם גרועה.
‫לא. טוב. קדימה. ‫-לא, רגע. אנחנו נראים כמו שוטרים.
‫לא נוכל להשתלב בקהל בבגדים האלה.
‫טוב. זהו. איך זה? ‫-לא יודע.
‫אני רואה רק ערימת בגדים ‫שתלויה על גוש חסר מגדר.
‫את נראית בסדר. הנה, תלבשי את זה. ‫ג'ייק, אתה צריך ז'קט, או משהו.
‫סקאלי השאיר מעיל ספורט במושב האחורי. ‫אבל הוא לא יתאים לגופו האתלטי של ג'ייק.
‫אלא אם כן . . . ‫-לא, אני לא רוצה לעשות את זה.
‫אתה חייב. ‫-אני לא עושה את זה.
‫אתה עושה את זה.
‫מה? מה אתה צריך לעשות?
‫כמו דון ג'ונסון. ‫-כמו דון ג'ונסון.
‫אני נראה כמו אידיוט. ‫לא היה לי זמן לשמן את אמות הידיים שלי.
‫כל כך מוזר ללבוש את הז'קט של רוזה.
‫יש לה חתיכת חוט תיל בכיס. ‫-מגניב.
‫טוב, יש לך זווית ל . . . ‫עמדת המארחת?
‫היי, שולחן לשניים, בבקשה.
‫אני מצטערת. אין שולחנות פנויים. ‫אנחנו מלאים.
‫אוי, לא. זה נורא. ‫הערב הוא ערב חשוב מאוד בשבילנו.
‫ג'וני ואני התארסנו היום ‫וכאן היה הדייט הראשון שלנו.
‫כן, זה יהיה משמעותי מאוד לדורה ולי.
‫רציתי להזמין שולחן, ‫אבל לא ידעתי אם היא תגיד כן, ולכן...
‫היית כל כך מתוח, זה היה מקסים. ‫אווזון קטן.
‫אתם מתוקים כל כך ביחד.
‫אני בטוחה שאוכל למצוא מקום ‫עבור שני נאהבים צעירים.
‫כן, אנחנו נאהבים. ביחד. במיטות. ‫-טוב.
‫תודה רבה שחיכיתם. ‫השולחן שלכם יהיה מוכן בקרוב מאוד.
‫נהדר. סליחה שהפלתי עליך ‫את כל עניין האירוסים והרומנטיקה.
‫לא, לא, לא. זה היה נהדר. ‫בזכות זה הצלחנו להיכנס לכאן.
‫הנשיקה על הלחי הייתה קצת מוגזמת. ‫רטובה מאוד.
‫אני מצטערת מאוד, אבל כזאת היא דורה.
‫טוב, בואו אתי.
‫ירח הדבש נגמר, דורה.
‫אנחנו שוב, ג'ייק ואמי, ‫שני שוטרים רגילים שעובדים על תיק.
‫בבקשה. ‫-תודה.
‫אתם הזוג המאורס. ‫-זה אנחנו. ג'וני ודורה. זוג. ברור.
‫טוב, לפי המקורות שלי ‫בקהילת העוזרות האישיות,
‫המכתב נמצא כאן, ‫בארכיון שבקומה הרביעית.
‫בארון ג'יי 13. ‫-עבודה טובה. מה התוכנית?
‫אתה מתגנב פנימה ולוקח את המכתב. ‫אני אסיח את דעתו של פקיד התיוק.
‫מתברר שהוא מתעניין בצפרות, ‫ולכן שיחה עם אישה תעיף לו את המוח.
‫ושיחה עם האישה שלפניך ‫עלולה להרוג אותו.
‫תוכל להביט במפה הזאת של הפארק ולומר לי ‫איפה נמצאות הציפורים הכי שוות?
‫כדאי לך להימנע מכר הדשא הגדול, ‫כי יש שם רק זרזירים.
‫זרזירים? ‫-כן.
‫אני שונאת זרזירים. ‫הם איומים.
‫אנשים רבים באזור שלנו חושבים שזרזירים ‫הם ציפור סתמית,
‫אבל האמת היא שבחוף המערבי ‫אין בכלל זרזירים.
‫תוכל להעניק עוד מידע לצפרית טירונית כמוני?
‫את חייבת לדעת להבחין בין ציפורי מים שונות.
‫אנשים רבים כל כך לא יודעים ‫להבחין בין אנהינגה, ציפור נחשים ונץ ביצות.
‫אנשים רבים לא יודעים שכולם אותה ציפור.
‫אלה הציפורים שנשמעות קצת כמו ריהאנה ‫כשהן שרות?
‫אני לא יודע מי זאת. ‫-הן נשמעות ככה, אה, אה.
‫זה נשמע כמו נקר מצויץ.
‫או שזה יותר דומה ל . . . ‫-ירגזי מצויץ?
‫אלוהים אדירים! בדיוק! ‫ווין, אתה ממש אוצר.
‫הנה המכתב. ‫-יפה מאוד.
‫עכשיו תביאו אלי את מדלן.
‫ודלי של מים. ‫הגיע הזמן להמיס מכשפה.
‫מי עוד מגיע? ‫-רוזה, תאמיני לי, אין מסיבה.
‫תרדי לי מהווריד.
‫אל תשקר לי, בויל. או שתאלץ ‫לאכול את חביצת מח העצם שלך דרך קשית.
‫כך בדיוק אמורים לאכול חביצת...
‫צ'ארלס! ‫-איי.
‫טוב, יש מסיבה. ‫אסור לי למסור לך את הפרטים.
‫אני יכול רק לומר שאני מכיר אותך, ‫ואני בטוח שתיהני.
‫לו היית מכיר אותי,
‫היית יודע שאני שונאת מסיבות הפתעה, ‫אז ברור שאתה לא מכיר אותי בכלל.
‫מה? אנחנו חברים. ‫התכוונתי להתחיל בקרוב לקרוא לך "רו-רו".
‫זה לא יקרה לעולם. למעשה אבדת עכשיו ‫גם את הזכות לקרוא לי, "רוזה".
‫מעכשיו, אתה יכול לקרוא לי "דיאז", ‫או "היי, את".
‫בחייך, רוזה. בחייך, היי, את.
‫וואו. שמפניה וצדפות. ‫באמת שלא הייתם צריכים לעשות את זה.
‫אבל זה ערב מיוחד. מתי הכרתם?
‫בשנה שעברה. ‫-לפני חמש שנים.
‫הכרנו לראשונה לפני חמש שנים, ‫אבל אנחנו לא מביאים את זה בחשבון...
‫כי באותה תקופה ‫יצאתי עם דוגמנית סירות מרוץ.
‫ואני יצאתי עם חשב כללי נאה במיוחד ‫של עיר גדולה בארה"ב.
‫בכל מקרה, לפני כשנה נתקלנו זה בזה בבר,
‫ומאז אנחנו לא מסוגלים ‫להוריד זה מזה את הידיים.
‫איך ידעת שהיא האישה בשבילך?
‫אני אשמח לענות על זה.
‫זה קורה בכל פעם שאני מביט בפניה,
‫ובמבנה הגופני שצמוד אליו.
‫ואת?
‫הוא מצחיק אותי.
‫ואין אף אדם שדעתו חשובה לי ‫יותר משלה, אז...
‫טוב, מספיק לקשקש. ‫תראי את הטבעת!
‫היא לא עלי. ‫-יש לה אצבעות עצומות.
‫אני מתכוון לומר שהטבעת שקניתי ‫לא תוכל להלום את האצבעות שלה,
‫כי יש לה אצבעות של בן אדם ענק ותפלצתי.
‫מדלן, תודה שבאת. ‫-לעונג לי תמיד לבקר אויב נצחי.
‫אני מרגישה כמו ג'קי ג'וינר קרסי ‫המברכת את אחת האצניות האטיות יותר.
‫תחזיקי חזק. זה יהיה מטלטל!
‫תרצי לשבת? אני בטוח ‫שתרצי להוריד מעט משקל מהפרסות שלך.
‫אתה קורא לי שטן? ‫כמה מקורי, ריימונד.
‫האמת שהתכוונתי לקרוא לך עז, חתיכת עז.
‫אני רוצה לדבר על הקידום שלי. ‫-בסדר גמור.
‫אבל לפני הכל, איך אני יכולה להיות בטוחה ‫שאתה לא נושא מכשיר ציתות?
‫אני צריכה למשש אותך. ‫-אם את חייבת.
‫מה קורה פה? ‫-שקט, אני צופה במשהו.
‫תוכלי לשחרר את המכונית מהחניה, מותק? ‫אני רוצה להיכנס למטבח ולומר שלום לשף.
‫בהצלחה בחתונה, חבר'ה. ‫תיהנו בירח הדבש.
‫בהחלט. אנחנו נוסעים לווייקו שבטקסס.
‫טוב, ביי. ‫-ביי.
‫ווייקו שבטקסס? ‫-לא יודעת, דברו עליה בדייטליין.
‫טוב, אוגוסטין לקח את המחשב הנייד אתו. ‫הוא מתכוון לבצע את המסירה.
‫קדימה.
‫תראה, הנה הקונה.
‫או שאולי הוא באמת אומר שלום לשף? ‫למה הוא לא מוסר לו את זה?
‫לעזאזל, הוא ראה אותנו.
‫סליחה. ‫-היי.
‫פשוט חפשנו מקום . . . ‫-להיתקע.
‫כן. להיתקע. זה המונח המועדף גם עלי.
‫אני מבין. צעירים מאורסים. תיהנו. ‫-תודה.
‫שמרנו על סיפור הכיסוי שלנו. יפה מאוד.
‫חשיבה מקצועית זריזה. ‫זריזה מאוד. מקצועית מאוד.
‫בלשית. ‫-בלש.
‫בואי נחזור לתיק. ‫-כן.
‫אז איך הייתה המסעדה? ‫-היה רגיל לגמרי!
‫למה את מוזרה כל כך? ‫-אמי ואני התנשקנו.
‫מה?
‫כדי לשמור על סיפור הכיסוי שלנו. ‫לא הייתה ברירה.
‫ספרו לי הכל!
‫צ'ארלס, זאת הייתה רק נשיקה, בסדר? ‫זה היה בשביל העבודה. אין לזה חשיבות.
‫כן, למי אכפת מנשיקה? ‫תתקשרו אלי, אם תתפסו אחד לשני בתחת.
‫הוא עוצר. זה קורה.
‫אתם כל כך תמימים. ‫תמיד יש לזה חשיבות.
‫בתיכון, גילמתי את דדי וורבאקס ב"אנני", ‫בקה מארס גלמה את אמי,
‫והיינו אמורים להתחבק על הבמה.
‫בהתחלה זה נראה חסר חשיבות, ‫אבל בערב הפתיחה כבר התמזמזנו ממש.
‫בתור דדי וורבאקס ואנני?
‫הקהל לא קיבל את זה יפה. ‫התסריטאי תבע את בית הספר.
‫חברים, זאת לא מסירה. ‫הוא משאיר את החבילה.
‫טוב, אתה ורוזה תסעו בעקבות אוגוסטין. ‫-נכון, ואתה ואמי תלכו בעקבות הלב שלכם.
‫לא, אנחנו נישאר עם החבילה. ‫-וזה עם זה לנצח.
‫בחייך, בן אדם!
‫זה מה שאני צופה שיקרה כאן. אתה ‫תתחנן לקבל את העבודה הקודמת שלך, אני אסרב.
‫אתה תתחיל לייבב כמו אלמנת מלחמה. ‫נשמע סביר?
‫אל תמני את הדגיגונים המגעילים שלך ‫לפני שהם בוקעים מהביצה, מדלן.
‫איך השגת את זה?
‫ג'ינה וטרי השיגו את זה, ‫זרזיר שכמוך.
‫לא משנה איך השגתי את זה.
‫סליחה, המפקד. ‫לא הבנתי שכך אתה רוצה לעשות את זה.
‫אז יש לך קהל לפעלול הקטן הזה?
‫כן, מי לא ירצה לראות אדם נאבק בקרוקודיל?
‫מדלן, לפני שאחד מאתנו ‫מתחיל לייבב כמו אלמנת מלחמה,
‫תרצי להחזיר לי את התחנה שלי?
‫זה לא פשוט כל כך. ‫אני לא יכולה פשוט לבטל את הקידום שלך.
‫יש לך זמן עד מחר. ‫זרזיר שכמוך.
‫אנחנו לא יכולים לעצור אותו ‫קרוב למקום המסירה.
‫זה יעורר את תשומת לבו של הקונה. ‫נעקוב אחריו לאורך קילומטר וחצי.
‫קבלתי. אמא שלך מרוצה מהטלפון שלה שקנית ‫לה ליום הולדתה שחל ב-16 במרץ?
‫תפסיק לזרוק עובדות אקראיות ‫כדי לנסות להוכיח שאתה מכיר אותי.
‫זה לא מה שאני עושה.
‫אני בסך הכל משוחח שיחה קלילה עם חברתי ‫רוזה, שצנחה צניחה חופשית פעם אחת בחייה.
‫מספיק. אני אבוא למסיבה המטומטמת ‫אבל רק מפני שאיני רוצה לפגוע במרקוס.
‫אני עדיין כועסת עליך נורא.
‫כמו שאת עדיין כועסת נורא על "בנות גילמור" ‫בגלל פרק הסיום?
‫בסך הכל רציתי ‫לראות את לורליי מאושרת. ותסתום!
‫את רואה? ‫אני מכיר אותך טוב כל כך שידעתי שזה...
‫היי, ברצינות, אנחנו בסדר, נכון? ‫-כן, לגמרי.
‫הכל בסדר. ‫-טוב.
‫האמת שאני קצת רעב.
‫בסופו של דבר לא אכלתי כלום ‫במסעדה המפוארת המטומטמת ההיא.
‫יודע מה אני אוכל בדרך הביתה?
‫כן, את תלכי למסעדה הפולנית ותקני פירוגי, ‫חביתיות תפוחי אדמה וכוס של שוקו חם.
‫זה בדיוק מה שאני אוכל. ‫-כן.
‫אני אוכל פיצה.
‫שני משולשים של בשר עילאי אצל טוני ‫מוגשות בטמפרטורות תצוגה.
‫בשר עילאי זאת פיצה של מיליון דגלים אדומים, ‫ולאכול אותה קרה, זה מעשה לא שפוי.
‫לא, היא לא קרה. רק בטמפרטורות תצוגה. ‫-ג'ייק.
‫יש הבדל, אמי. ‫-לא, ג'ייק, הוא מביט בנו.
‫זה קורה.
‫משטרה! עצור! ‫אנחנו שוטרים עמיתים!
‫אתה עצור. זה אירוע עבודתי.
‫- תחנה 99, 28:21 -
‫היי, תוכלי לחתום על דו"ח המעצר הזה ‫של אוגוסטין והקונה?
‫בטח. ‫-יופי.
‫שכחתי כמה זמן לוקח לך לחתום.
‫בינתיים אני אגמור לצפות ב"לב אמיץ" ‫בטלפון שלי.
‫בהתחשב בנסיבות, אני יכול לשער
‫למה זה יכול להישמע ‫כמו פלירטוט, או הקנטה, או משהו כזה.
‫אבל זאת הייתה סתם ביקורת. ‫יש לך בעיה.
‫לא, אפילו זה נשמע עכשיו כמו התגרות.
‫טוב, יש רק דרך אחת שאני יכול לצאת מזה. ‫אני חייב להיות ממש אכזרי.
‫התכונני לשמוע ‫על הפגמים החיצוניים שלך, אמי.
‫אני מתכוון לתחת הגבוה שלך ‫ולמרפקים המוזרים שלך.
‫ג'ייק, זה בסדר. ‫-תודה.
‫כל הלילה ההוא היה ממש מוזר. ‫-נכון.
‫אני רוצה שהכל יחזור לקדמותו. ‫זה כל כך מביך.
‫כן. ‫-ואת צודקת.
‫אסור לנו לצאת עם שוטרים, ‫כי אנחנו צוות נהדר.
‫אנחנו עובדים ביחד נהדר. ‫אני לא רוצה להרוס את זה.
‫כן, אני לא רוצה שהכל ישתנה. ‫-כן, גם אני לא.
‫טוב, אז זהו זה, הבלש פרלטה. ‫-הבלשית סנטיאגו.
‫להתראות בתחנה. ‫-כן.
‫תחת גבוה.
‫לפני שאנחנו נכנסים, ‫תזכרי שאת חייבת להעמיד פנים שאת מופתעת.
‫איך זה, "אלוהים אדירים, ‫זה הרבה יותר גרוע ממה שדמיינתי!"
‫האנרגיה הייתה נהדרת, ‫אבל המסר בעייתי.
‫טוב, בוא נגמור עם זה.
‫הפתעה! ‫-מה קורה פה?
‫שכרתי את כל המקום הזה ‫כדי שאת ואני נוכל לחגוג בלי אף אחד.
‫אולי היה כדאי שבכל זאת אשכור ברמן. ‫אין לי מושג איך להכין משקאות.
‫זה מדהים. ‫-זה הרעיון של צ'ארלס.
‫אמרתי לך שאני מכיר אותך, רו-רו. ‫-תודה.
‫אבל לעולם אל תקרא לי שוב רו-רו. ‫-דווקא, כן. הרווחתי את זה ביושר.
‫יום הולדת שמח, רו-רו.
‫- תחנה 99, למחרת -
‫ברוכה הבאה, מדלן. חשבת על העניין?
‫בהחלט. אבל לפני הכל, איך אני יכולה לדעת ‫שאינך נושא מכשיר ציתות?
‫- 8 דקות מאוחר יותר -
‫חשבתי על העניין ואולי כדאי ‫שבאמת תראה את המכתב הזה לנציב.
‫ובכך אגרום לו לפטר אותך? ‫-אני אכחיש שכתבתי אותו.
‫ייקח חודשים עד שיבדקו את העניין לאשורו,
‫וזה ייתן לי זמן רב ‫לבצע שינויים מרחיקי לכת באנשיך.
‫בברייטון ביץ' מחפשים בלש. ‫נראה לי שאעביר את דיאז לשם.
‫את הבלש בויל אשלח ללונג איילנד סיטי.
‫סנטיאגו תתאים מאוד לפלהאם ביי.
‫ופרלטה, הפרויקט החביב עליך...
‫אותו אני אשלח לסטייטן איילנד.
‫אני מקווה שימצא חן בעיניו להפריד בין ניצים ‫בקטטות בסלוני שיזוף.
‫נראה לי שאתה צריך לקבל החלטה, ריימונד. ‫מה אתה מתכוון לעשות?
‫יחידה, האם אפשר לקבל את תשומת לבכם?
‫הוחלט להעביר אותי לתפקיד ביחסי ציבור. ‫אני עוזב את התחנה היום.
‫מה פתאום? ‫-אני לא מבין.
‫מה פתאום? ‫-למה אתה עושה את זה?
‫מה פתאום?
‫אני רוצה לומר שהיה לי לעונג לעבוד לצדכם ‫במהלך 21 וחצי החודשים האחרונים.
‫אני מצטער על הרגשנות שאני מפגין. ‫-האמת היא שהטון לחלוטין לא משתנה.
‫אלה היו...
‫אלה היו השנים הטובות בקריירה שלי.
‫אוי, לא. זה חדש.
‫ואני יודע שכל אחד מכם נתן לי את כל כולו.
‫ולעולם לא אשכח את זה.
‫תחזור להיות רובוט, קפטן.
‫מיפ מורפ. ‫זיט.
‫משוחררים.
‫המפקד! אני באה אתך.
‫תודה, ג'ינה. ‫-גם אני בא.
‫אין צורך.
‫היי. ‫-היי
‫חשבתי שאמצא אותך כאן.
‫הייתי פשוט צריכה לעכל את החדשות של הקפטן. ‫אני מרחמת עליו כל כך.
‫איך את מחזיקה מעמד? ‫-לא יודעת. אני עדיין בהלם.
‫ואתה?
‫אני מתמודד עם זה כמו שהתמודדתי ‫עם העזיבה של אבא שלי.
‫מדחיק בכל הכוח.
‫אז יקרו כאן שינויים, נכון?
‫היי, ג'ייק, הקפטן החדש כאן.
‫מי זה יהיה לדעתכם? ‫-אין לי מושג.
‫זה בטח אני.
‫אני מקווה שאני מוכן.
‫וואו.
‫בחייכם, חבר'ה. אני יודע שאתם עצובים,
‫אבל בואו נעשה כמיטב יכולתנו ‫לעשות רושם טוב.
‫חכם מאוד. רעיון טוב. ‫ג'ייק, תעמוד אתה מקדימה.
‫הנה זה בא.
ProButLazy סונכרן ע"י