מבוסס על רומן מאת בלייק קראוץ' -
לייטון ואנס -
מצאת אותו?
הוא בסדר?
מה? מה קרה?
פאקינג אלוהים אדירים, לייטון.
פאק!
פאק.
מה שקרה היה באשמתי.
אתה שומע אותי, ג'ייסון? מה שקרה היה באשמתי.
חזרת ולא היינו מוכנים.
לא היינו מוכנים שתהיה...
במצב רע כל כך.
אני לא רוצה לקשור אותך,
אבל כל עוד אתה מסכן את עצמך ואחרים המצב הזה לא יכול להשתנות.
אתה...
אתה שלחת את האישה ההיא לדירה של דניאלה?
אני רק מנסה לעזור לך להיזכר איזה אדם מבריק אתה
ואיזה דבר אדיר יצרת.
לך תזדיין.
תודה.
מה זה?
זה יין.
- הזמנתי בקבוק נוסף... - בסדר.
כי הוא היה נחמד כל כך.
כן, נכון, הוא היה מעולה.
הוא עלה גם 100 דולר.
מה?
אני מרגישה שאתה מנסה להשכיב אותי.
אני בהחלט מנסה להשכיב אותך.
- באמת? - באמת.
בסדר, אבל ה... אתה יודע, כל הפיתוי הזה,
עבר זמן מה.
אל תטעה, זה מדהים.
תמשיך בזה, אבל...
היי, היי!
- אלוהים אדירים. - אני לא יכולה להישאר.
מייק יצא להביא את המכונית, אבל ראיתי אתכם, זוג יונים...
ורציתי להגיד שלום.
היי. לא, אני שמח שבאת. טוב לפגוש אותך.
- כן, אני נרגשת לקראת מחר. - מחר.
- מה להביא? - שום דבר. רק את עצמכם.
בסדר, מושלם.
- בסדר, להתראות, ביי. - ביי.
כן. להתראות.
מה...
- ברברה? - כן, ברברה.
- מה קורה מחר? - ארוחת הערב שאנחנו עורכים.
בבית?
כן, דיברנו על זה.
- שכחת. - כן.
- כן, שכחת. - לא, רגע... כן.
- כן. כן. - כן.
תזכירי לי מי יבוא.
מעבדות ולוסיטי -
הוא ייגש אלייך מיד.
זה היה המשרד של סבא שלי.
אני שומר אותו בדיוק כמו שהוא עזב אותו.
אני הבלשית מייסון.
לייטון ואנס. נעים מאוד.
המשפחה שלך עסקה בעולם התעופה?
הוא הקים את ולוסיטי לפני 52 שנה.
הוא בנה מנועי סילון.
אלה אתם?
ההורים שלי מתו כשהייתי צעיר.
הוא גידל אותי.
בבקשה, מכאן.
אז ג'ייסון דסן. הוא עבד כאן במשך...
שמונה שנים.
מתי ראית אותו לאחרונה?
לפני יותר משנה.
יום אחד הוא פשוט לא הגיע לעבודה ומאז לא ראיתי אותו.
אף אחד לא ראה אותו, למיטב ידיעתי.
את בטוחה שאת לא רוצה קפה או מים?
- לא, אני בסדר. - לא? בסדר.
שמעי, דיברתי עם המשטרה כשג'ייסון נעלם.
מה אתם עושים כאן?
מו"פ.
מה זה אומר?
מחקר ופיתוח?
לא, אני יודעת מה זה אומר.
מה אתם מייצרים?
קיוביטי סיליקון מבוססי טרנזיסטור למעבדי קוונטים.
זה לא דבר שקל להגיד.
תשמע,
הייתה אישה נוספת, בלייר קפלן.
גם היא עבדה כאן, נכון?
כן. בלייר.
כן, היא נעלמה.
- לפני 18 חודשים? - כן, זה...
כולם כאן לקחו את זה קשה.
אז ג'ייסון והיא עבדו באותה הקבוצה?
לא, בלייר עבדה בשיפור תהליכים.
מה העניין?
ג'ייסון דסן התאשפז בבית החולים ג'ון אוף גוד ג'נרל לפני שלושה ימים.
מה?
לא ידעת?
לא, לא ידעתי.
הוא בסדר?
זה לא ידוע.
הוא עזב את בית החולים לפני שהגעתי לשם.
אבל ראו אותו בתערוכת אמנות בהמשך הערב.
אני חשבתי שאולי הוא פנה אליך.
אליי? לא. לא.
חבל שלא.
טוב, אנחנו מחפשים אותו.
וואו.
לפי הרשימות של קודמי בתפקיד
הייתה לו מערכת יחסים עם עובדת אחרת כשנעלם.
כן.
ד"ר אמנדה לוקאס.
ד"ר לוקאס במשרד היום?
איך הלך?
איך הלך בלשקר למשטרה?
אדיר. סופר מעולה.
דון אמרה שהיא ניסתה לחייג למשטרה.
אז היא ירתה בה?
דברי בשקט יותר.
לייטון.
אמרתי לה להביא את שניהם לכאן, בסדר? לא ידעתי שהיא...
כי היא לא יציבה בכלל...
- אמנדה. - ומסרבת לטפל בתסמונת דחק פוסט טראומתי.
- אמנדה. - אמרתי לך לא לשכור אותה.
מספיק! מספיק.
שיט.
היא הזכירה את בלייר? הבלשית.
ברור שהיא הזכירה אותה.
אמנדה, במשטרת שיקגו קרובים מאוד להבין מה קרה לג'ייסון,
לבלייר, את כל העניין.
את יודעת מה יקרה אם הם יבינו.
נאבד כל מה שעבדנו למענו. נשב בכלא.
עברו שנה וחצי מאז שהתיבה הופעלה.
- השקעתי מיליארד בחרא הזה. - שיזדיינו המיליארדים שלך.
שיזדיינו המיליארדים שלי? שיזדיינו המיליארדים שלי.
ארבעה אנשים נעדרים ועכשיו דניאלה ורגס.
ומשום מה, הוא מצא דרך לחזור.
איך? איך הוא פאקינג עשה את זה?
כלומר, מה לעזאזל קרה לו?
אולי סופרפוזיציה פוגעת במוח.
אז הזיכרונות שלו התבלבלו? הזהות שלו?
אני לא יודעת.
זו הסיבה שרציתי עוד בדיקות. יש המון דברים שאנחנו לא יודעים. אני צריכה...
היי.
בסדר.
תעזרו לי להיזכר.
היי, חבר.
הבאתי לך בגדים.
תודה.
תשמע,
רק מתוך סקרנות,
למה ברחת?
פחדתי.
אז הלכת לדירה של דניאלה?
היא... היא הייתה חברה ותיקה שלי.
רק חיפשתי מישהו, לא משנה מי, מישהו שאני זוכר.
זה הכול.
סיפרת לה או למישהו אחר על המקום הזה?
אני לא יודע כלום על המקום הזה.
ואתה ואני, אמרת שהיינו קרובים.
על מה בדיוק אנחנו מגנים כאן
שמצדיק הרג של אדם?
כלומר, לכולנו?
זה לא מצדיק.
תקשיב לי. כל מי שנמצא כאן העניק כל מה שהיה לו לעבודה שלך. הכול.
וכל אחד מאיתנו יקריב את חייו כדי להגן עליה.
זה כולל גם אותך.
במיוחד אתה.
באמת?
שכחת מה בנינו.
אז תראה לי.
- שם, בבקשה. - לייטון ואנס.
נא הקש סיסמה.
גישה אושרה.
לפני זמן רב ניסיתי לבנות קובייה בגודל 2.5 ס"מ
שיכולה להכניס דיסקית של אלומיניום ניטריד לסופרפוזיציה.
כדי ליצור באמת את מה ששרודינגר דמיין...
- לחתול שלו. - נכון.
אז אתה זוכר את פריצת הדרך שלך.
כשהתחלת להגדיל את הקובייה?
לא, אני לא סיימתי.
לא מצאתי דרך לגונן על התיבה לחלוטין מהסביבה שבחוץ
ומצב הסופרפוזיציה התמוטט שוב ושוב.
בסדר. אז הזיכרון שלך נעצר לפני הזכייה בפאביה.
זו סגסוגת כלשהי? לא ייתכן שזו התשובה.
זו כן התשובה.
ג'ייסון, המצאת הרבה יותר מזה.
מתחת לסגסוגת הזו
יש שכבת מגן מסתגלת שפיתחת בעצמך.
- מסתגלת? - כן.
מסתגלת. פאק. זהו זה.
היא מלאה בחומרים חכמים שמייצרים שדות
שמבטלים כל קרינה או צליל שמנסים לחדור פנימה.
היא כמו האוזניות מבטלות הרעשים המתקדמות בעולם.
היא לא חוסמת רק את השמע, היא חוסמת את כל הרעש מבחוץ.
היא יוצרת שדה מגנטי נרחב בתמורה לתרגיל הזה.
מה יש בפנים?
עד כה אתה היחיד שנכנס וחזר.
יש אחרים? מה קרה להם?
אנחנו לא יודעים. אי אפשר להשתמש במכשירי הקלטה בפנים.
כמה היו?
שלושה.
איך מעלימים שלושה נעדרים?
הראשונה הייתה עובדת החברה.
כשבלייר לא חזרה,
התחלת להגיד שאתה רוצה להיות הבא בתור.
ניסינו לשכנע אותך לא לעשות זאת, אבל הרגשת אשם.
אמרת שאתה בנית את התיבה,
שאתה צריך להיות זה שמבין איך היא עובדת, והצלחת.
ומה קרה אחרי שנעלמתי?
הודעתי באנונימיות שאנחנו מחפשים מתנדבים.
היה להם מושג למה הם מסכימים בכלל?
בסופו של דבר.
בבקשה.
ופוף. נעלמת.
עד לפני שלושה ימים.
אני יכול לקבל איזה שאני רוצה?
השמיים הם הגבול, ילדון.
בוא נקרא לזה מתנת יום הולדת מוקדמת.
אדיר.
בסדר.
- בחרת בזה? - כן, כן.
הוא יקר קצת. זה בסדר?
- זה סבבה. - כן.
מה עוד אתה צריך?
תעשה חיים. קדימה.
תצטרף אלינו לארוחת ערב מחר?
בשום אופן לא.
אתה לא רוצה לפגוש את ברברה ואת מייק?
את מי?
- גם ג'י-ג'י ומרקוס יהיו שם. - כן. כן.
ג'י-ג'י סייקי -
כן, הסירה החדשה שלהם די מגניבה.
פרנדספייס, בלייר -
צ'רלי, מה שם המשפחה של בלייר? אני לא זוכר.
- רגע, מה? - בלייר. שם המשפחה.
אני צריך לכתוב מייל לכולם.
אני חושב שקפלן. תודה.
קפלן.
בלייר קפלן -
אפשר להיכנס?
כן.
אתה עובר על העבודה שלך?
זה כמו לשכוח הכול על עצמך
ואז לקרוא את הביוגרפיה שלך.
אז אתה באמת לא זוכר אותי.
אז כדאי שאתחיל מחדש.
אמנדה לוקאס.
מה התפקיד שלך כאן?
אני פסיכיאטרית.
רק במעבדה הזו?
אני מכשירה את טייסי התיבה.
הכשרה? איזו הכשרה?
התניה מנטלית לתנאים קשים.
ויסות רגשי. מיקוד-על.
פיקחתי על ניסויי פיית הלבנדר,
הסם שריאן פיתח.
אז אמרת שגרנו יחד.
יותר משנה.
בהפסקות.
תקשיבי, ביום שנעלמתי...
מה קרה באותו היום?
אנחנו...
התעוררנו בבוקר
והרגשתי שמשהו מטריד אותך.
פגשת אקסית בערב שלפני כן.
אמרת שאתה בסדר. אמרתי שאני לא מאמינה לך.
ידעתי שאתה עומד לעשות משהו, פשוט לא ידעתי מה.
כשיצאתי מהמקלחת...
כבר לא היית שם.
אני כנראה משוגע.
איזה הסבר אחר יכול להיות?
לפעמים מצבי לחץ קיצוניים מעוררים אמנזיה פסיכוגנית.
תפקוד זיכרון חריג אף שאין פגיעה מוחית.
מה אם אני לא מי שאני חושב שאני?
מה אם כל המחשבות האלה הן... כמו שאמרת,
הן תוצר לוואי של הטראומה
או נזק מוחי מהעבודה כאן או מהשהות בתיבה.
תביני, המחשבות האלה, הקבצים, הם... הם אני.
הבגדים האלה. אפילו אלה.
הם לא שלי, אבל הם היו יכולים להיות שלי.
אז...
מה אם...
אני לא אני? אני מי שכולם חושבים שאני.
בלייר: חבר של ד', עורך דין, לא קרוב? -
קבל את פני האנשים כשיגיעו, אני הולכת להחליף בגדים.
תורך.
- אני מטפל בזה. - אחזור בעוד שתי דקות.
ג'י-ג'י ומרקוס. ברברה ומייק.
לחיים.
מה שלומך?
אין תלונות.
אבל את בטח... נהנית מעבודה כעורכת דין. זה...
כן. כן, אני אוהבת להיות עורכת דין.
- מה זאת... כלומר, זה בסדר. - כן.
אני שמח לפגוש אותך.
גם אני שמחה לפגוש אותך.
- את נראית מעולה. - תודה.
- אלך לבדוק מה שלום כולם. כן. - ודאי. לך, לך.
כן. נתראה בעוד רגע.
תמיד רציתי לראות את פיג'י.
- אלוהים. - תמיד.
כלומר, השנורקל שינה את חיינו.
אחזור לשם בלי היסוס, גם אתה?
שיט. הייתי גר שם.
בבקשה.
אני אטפל בכם.
אז צ'רלי... תודה, הוא עדיין חושב על לימודי אמנות?
זה הדבר האחרון ששמעתי.
ומה עם קונור? הוא בטח כבר בכיתה י"ב.
כן. קונור פאקינג משגע את שנינו.
הוא נכשל בשני קורסים. אני חושבת שהוא לא יתקבל לאוניברסיטת שיקגו.
תאר לעצמך איך מייק מתמודד עם זה.
לא טוב במיוחד?
אל תילחם בזה.
- מי זה? - פשוט תשלים עם זה.
- בסדר. - ספוג את זה. היי, חבר.
- היי. - היי.
דניאלה הזמינה אותי, אז...
כן, כן.
- תרצי משקה? - אני בסדר עכשיו, אבל תודה.
בסדר, ואתה בטח רוצה דיאט קולה.
ארצח מישהו תמורת דיאט קולה. אתה מכיר אותי. אפשר לקבל קצת? יש לך?
- שלום. - היי. הנה היא.
אלוהים אדירים, איזה ריח טוב. מה קורה כאן?
- זה בקר ולינגטון. - מה?
- את צריכה עזרה? - לא, אני חושבת שאני מסתדרת. תודה.
בסדר.
אני שמחה שבאת.
- טוב לפגוש אותך. - טוב לפגוש אותך.
מצטערת, הייתי באמצע שיחה. נדבר אחר כך.
איך את מעזה ללכת ולבלות עם אנשים טובים יותר?
היי.
אני רוצה...
להתנצל על כך שחציתי גבולות.
אסור היה לי להתקשר אל דניאלה.
לא. שכח מזה.
אנחנו סבבה?
כן. כן, אנחנו סבבה.
מה?
אתה נראה טוב.
שמעתי שעברת על הקבצים הישנים שלך.
משהו היה מוכר לך?
לא?
חבל.
אתה יודע מה דעתי?
אני חושב שהסיבה שאתה לא זוכר שום דבר על החיים שלך
היא שהם לא היו שלך מלכתחילה.
אנחנו נסיים את מה שהתחלנו בערב שבו חזרת.
אשאל אותך כמה שאלות
והפעם אתה תענה לי את האמת.
- אני אומר לך את האמת. - לא.
אמרת לדניאלה ורגס את האמת.
אמרת לריאן הולדר את האמת.
תגיד לי מה שאמרת לריאן.
תגיד לי מה שאמרת לאישה שחשבת שהיא אשתך.
אתה מתחזה.
גרסה אחרת של ג'ייסון שאנחנו אוהבים.
מאיפה אתה?
ואיפה הג'ייסון שלנו?
איך השתמשת בתיבה כדי להגיע לעולם הזה?
- אז עכשיו... - כן, הבית החדש.
אני צריכה להמתין כדי לגלות אם באמת אזכה בבית.
- אני מת על באקטאון. - גם אני.
וזה יוריד 25 דקות מהנסיעה שלי.
חוץ מזה, זה קרוב מאוד למאפ רום.
זה בר הבירות הכי טוב בשיקגו. בפער עצום.
מערות תת קרקעיות שאפשר לשחות בהן.
- שמעתם על כל זה? - לא.
כן, זה לא ייאמן. ג'ייסון.
- מצטערת. - כן?
איך קראו למלון ההוא שלנו בו?
איזה?
זוכר כשבחג ההודיה הקודם לנו במלון?
התלהבת ממנו מאוד. איך קראו לו?
מאהקל -
מאהקל. כן, מאהקל.
זה היה יפהפה. אהבנו את זה מאוד.
איפה ג'ייסון שלנו?
אוי, לא. הנה זה בא. חיכינו לזה.
תודה לכולכם שבאתם.
איפה ג'ייסון שלנו?
לאשתי המופלאה, דניאלה, שהכינה את הארוחה המדהימה הזו.
- אני לא ראוי לך. - זה נכון.
- תשמעי, אני... אתם... - טוב, זה נכון.
הייתי מעדיף לבלות עם האנשים שבחדר הזה
על פני האנשים הכי טובים בעולם.
לא. ידעתי.
- זה לא רע. - אני אוהב אותך.
- זה היה נחמד. - גם אני אוהבת אותך.
דון.
כל דבר שעשיתי היה כורח המציאות.
אני יודע שטעיתי מדי פעם, אבל...
לא רציתי לפגוע באף אחד.
לא רציתי שהדברים האלה יקרו.
המפתח לתיבה מונח לי ביד
ואני לא יודע איך להשתמש בו.
זה משגע אותי.
אני לא יכול לעזור לך.
אני לא יודע.
אחי. אתה תצטרך לתת לי תשובה טובה יותר.
כל מי שנכנס לתיבה נעלם ולא שומעים ממנו שוב.
אני לא יודע מה קורה בתיבה.
אולי זו חוויה שמעבר לחלומות הכי פרועים שלי ואולי זה סיוט.
גם אם לא אתה בנית את התיבה, גרסה טובה יותר שלך בנתה אותה
וזה אומר שיש לך מושג כלשהו איך היא עובדת.
בבקשה, ג'ייסון.
זה חשוב, לא רק לי, אלא לכולנו.
- למה? - למה?
מה אם יש עולם שיש בו תרופה לסרטן?
או לשינויי האקלים, לעוני,
לחוסר צדק חברתי, לרעב?
מה אם נוכל להעביר את הידע הזה לעולם הסובל שלנו?
הכול הולך לעזאזל כאן,
אז ג'ייסון, אשאל אותך רק עוד פאקינג פעם אחת.
איך היא עובדת?
אתה נכנס לתיבה.
אתה סוגר את הדלת.
אתה מסתובב ופאקינג מחזיק אצבעות.
אני פאקינג לא יודע.
אלוהים.
פאק.
מה זה?
היית מדהים הערב.
את שיכורה?
רק...
אתה בטוח שאתה בסדר?
כן.
אתה מבטיח שהיית אומר לי אם לא היית בסדר?
כי הימים האחרונים היו שונים.
הם היו מעולים.
הם היו שונים.
לא. פאק.
היי, לא! פאק!
- ריאן! עזור לי! - היי.
בוא הנה, חבר. אלוהים.
בוא הנה. אלוהים אדירים. מה קורה כאן?
אני מצטער מאוד. אני חושב שזה באשמתי.
לייטון פנה אליי והתקשרתי אליו אחרי האירוע של דניאלה.
זה...
- כך הם ידעו איפה למצוא אותי. - אני מצטער מאוד. לא ידעתי.
אני לא יודע. אני לא יודע מה קורה.
- ריאן. - היי.
- ריאן. - מה?
הם הרגו את דניאלה.
מה?
הם פשוט פרצו לדירה
ופשוט ירו בה לנגד עיניי.
היא מתה. היא...
כי אני התקשרתי.
- זה באשמתי. זה... - לא. לא, לא.
- זה באשמתי. באשמתי. - תקשיב.
אוי, שיט.
זה לא באשמתך, בסדר? זה באשמתי.
זה באשמתי. אני פשוט...
אסור היה לי ללכת לשם.
אחי, אתה חייב לגלות לי.
על מה עבדת בוולוסיטי?
אתה החוליה החסרה, ריאן.
- אני רק צריך שתגיד לי מה... - אתה...
אתה ביקשת ממני לפתח סם
שישנה את הכימיה המוחית באונה הקדם מצחית.
- ישנה אותה? - כן.
- איך? - ש...
שירדים אזורים מסוימים בה לשעה.
מה היה היישום?
סירבת לגלות לי!
ג'ייסון, זרקתי חיצים באפלה
ואתה אמרת לי אם אני פאקינג מתקרב למטרה.
אני לא מי שאתה חושב שאני.
הם ניסו להכניס בן אדם לסופרפוזיציה.
תאורטית זה בלתי אפשרי, בסדר?
כי ההכרה לא תאפשר דבר כזה.
ריאן, אלה יהיו אבחנות שיגרמו להכול לאבד קוהרנטיות.
אבל אם היה...
היה במוח מנגנון שאחראי על זה.
- על אפקט המתבונן. - המתבונן.
זה מה שהוא עושה. הסם שלי מונע מהמוח לגרום חוסר קוהרנטיות פנימי.
זה מה שזה.
בסדר, אבל זה לא ימנע מאחרים לראות את חוסר הקוהרנטיות בנו כשהם מתבוננים בנו.
כאן התיבה נכנסת לתמונה.
מה? התיבה? על מה אתה מדבר?
התיבה!
בתוך החדר יש האנגר.
- יש להם תיבה והיא שער. - אתה...
ריאן,
אתה מוכן לבוא איתנו, בבקשה?
זוכרת...
כשחזרתי מאוחר מהמסיבה של ריאן באותו ערב?
כן.
כשיצאתי מהבר הראש שלי היה במקום אחר.
חשבתי על הצעת העבודה של ריאן.
הרגשתי מבואס ופשוט ירדתי לכביש.
ומונית כמעט השטיחה אותי על המדרכה.
ואני לא יודע אם זה מכיוון שהחיים שלי עברו לנגד עיניי,
אבל מאז אותו הרגע אני מרגיש בחיים מאוד.
כאילו שאני סוף כל סוף רואה את החיים שלי בעוצמה ובבהירות.
ואת כל הדברים שאני צריך להיות אסיר תודה עליהם.
את. במיוחד את.
אני קולט שפשוט פחדתי מאוד לחיות את חיי כמו שאני רוצה.
ועכשיו אפסיק לעשות את זה.
אתה צריך לבוא איתי מיד. אני אוציא אותך מכאן.
מה? המצלמות.
כיביתי אותן. בוא.
היי, מה עם ריאן?
אני מצטערת.
אנחנו חייבים ללכת.
היי, למה את עוזרת לי?
אני לא יודעת אם אוכל לפצות על הדבר שהייתי שותפה לו,
אבל אני חייבת לנסות.
תישאר כאן.
בוא.
מה יקרה עכשיו?
אנחנו רק צריכים לעבור את שומר הלילה.
המעלית היא המוצא היחיד. בוא נזוז.
פאק!
דון!
מה נעשה?
אני חושבת. שיט.
האם אנחנו יכולים לצאת מכאן?
פאק.
התיבה.
מה? התיבה?
- שם, בבקשה. - אמנדה לוקאס.
אנא הקישי סיסמה.
- גישה נדחתה. - שיט.
- שם, בבקשה. - אמנדה לוקאס.
גישה נדחתה.
הקפיאו את האישור שלי.
היי, עצרי.
שם, בבקשה.
- ג'ייסון דסן. - אנא הקש סיסמה.
נו, כבר.
גישה אושרה.
ג'ייסון, עצור!
תיכנס לתיבה.
אמנדה, לא!
לך!
קדימה.
קדימה!
מישהו יכול להיכנס?
לא נראה לי. היא אמורה להישאר נעולה לשלוש דקות.
אפעיל שעון עצר.
ומה אז?
כדאי שלא נהיה כאן.
אנחנו?
את לא יכולה לבוא איתי.
הם ירו עלינו.
פשוט תגידי להם שאילצתי אותך, שהכרחתי אותך, ש...
זה לא ישנה שום דבר. לייטון לא סולח.
- אלוהים אדירים. - אנחנו אמורים
להזריק לעצמנו את זה.
קפל את השרוול שלך ושים את זה.
בסדר, יופי.
אני צריכה לפגוע בווריד הזרוע, בסדר?
כשאהיה מעל הווריד האור יהיה ירוק.
- כן. - בסדר?
מה זה?
מצטערת, אתה בסדר?
אני לא יודע איך לתפעל את ה... תיבה.
גם אני לא.
אני צריך לחזור למשפחה שלי.
- היי. - לא.
- אני אעשה את זה. - לא, אתה מכריז...
- כן. - אבל אתה לא...
אני בלש בלשי ביותר...
- ואני אעשה את זה. - הוא לא.
האם אני עושה את זה? כן, אני עושה את זה. בסדר, אז...
מיס סקרלט...
- בחדר העבודה, כמובן... - לא.
בסכין. אתם לא מאמינים לי?
שים לב היטב, חתן יום ההולדת. שים לב, צ'רלי.
זה נכון. מוכנים?
- לעזאזל! לא! - תמיד! שוב ושוב!
לעזאזל.
ביטוח לאומי, צ'רלי דסן -
ביטוח לאומי מקסימיליאן דסן -
תעודת לידה -
תרגום: אסף ראביד