Unde mi-e...
PROFESORUL DE ENGLEZĂ
- Bună ziua. - Chitară, da!
- Dră profesoară, ce frumoasă... - Nu pot să cred. Bună!
O să cântăm You Get What You Give de New Radicals anul ăsta
- mai bine ca niciodată. - Nu pot să cred.
- Al patrulea an la rând. - E un imn.
- Dle Marquez, Becca e o nenorocită. - Ce? Stai...
A zis că nu am fund.
Tiffany, nu am spus asta.
- Ba da, ai spus-o. Ai făcut-o. - Am spus că ar putea fi mai mare.
Spun doar că ar putea fi mai mare.
Îmi pare rău, chiar nu pot să comentez.
Eu pot, arăți bine.
Becca e cea mai bună prietenă a ta. Vorbește cu ea, rezolvați între voi.
În fine...
- Chiar e plat. - Gwen...
Atenție tuturor! Elevi, profesori, părinți, însoțitori
ai celui mai de neuitat weekend din anul școlar.
Excursia elevilor de clasa a XI-a.
Aplauze. Da, suntem foarte nerăbdători.
Bun. Avem 90 de minute să ajungem acolo
și nu vrem să pierdem timpul.
Dacă trebuie să faceți pipi, faceți acum sau țineți-vă pe veci.
Uită-te la rahatul ăsta. 250 de calorii, conține soia și fructe lemnoase.
Frate, am să fiu plin de mușchi după asta.
Sper că n-ai de gând să mănânci aia în sălbăticie.
Dacă sunt un urs negru aș putea s-o miros de la o poștă.
- Ești un urs negru? - Sălbăticia nu ia prizonieri, Rick.
Ăsta e primul lucru pe care l-am învățat la ROTC. R-O-T-C.
Nu te-au dat afară?
D-aia îmi amintesc numai primul lucru învățat.
Și n-am fost dat afară. Am fost lăsat la vatră cu onoruri.
Nu sunt un fătălău.
Am făcut sex cu Nick noaptea trecută după foarte mult timp.
- După luni de zile. - Luni de zile?
- Ce? - E în regulă.
Uneori se masturbează, iar eu mă uit.
Asta e? Asta înseamnă să fii hetero?
Încerc să spun ceva. Am găsit niște prezervative
- fără latex... care i se par... - Prezervative?
Știi că sunt alergică la latex, nu? Cred că ai pierdut șirul.
Gwen, de când ne cunoaștem? Știu că ești alergică la latex.
Scuze că vă întrerup. Eu sunt Sharon, unul dintre părinții însoțitori.
- Bună! - Vorbeați despre prezervative?
Copiii aduc prezervative?
Dacă aduc copiii prezervative? Nu știu. Nu știm ce au adus copiii.
Bine, păi...
- Ce e? - Corect.
- Scuze, o să vorbesc mai încet. - Da.
Tot excursia asta, copiii o să încerce să facă
tot felul de jocuri sexuale perverse.
Jocuri foarte explicite.
- Bine. O să fim atenți... - Da.
- Știți despre „Față împietrită”? - Ce?
E un nou joc sexual pe care-l joacă.
- Știți cum se joacă? - Dacă știm cum se joacă?
- Nu, nici n-am auzit despre el. - Nici nu vreau să vă spun.
Atât de pervers este.
Niște băieți stau în jurul unei mese, iar o fată,
Dumnezeu s-o ajute, se bagă sub masă și îi face unuia...
Sex oral?
Apoi tânărul căruia i s-a făcut trebuie să rămână cu fața serioasă.
Față împietrită.
Apoi ghicesc care a fost băiatul norocos.
Nu înțeleg. Cine ghicește?
Toată lumea.
De ce te tot uiți în spate?
- Ce? - Se petrece ceva cu tine.
Nu, frate, eu...
Cred că am o șansă cu Gwen.
Frate, sunt destul de sigur că nu ai.
Ea e o femeie sexi.
- Ce, ești nebun? - Și? Ai văzut cu cine iese.
- Nick? - Arată ca un zeu.
Nu... Un zeu?
Are 60 kg ud. Nu e în stare nici să sape o groapă.
Cred că tipii slabi sunt considerați atrăgători.
Lui Gwen îi trebuie un bărbat adevărat, bine?
Unul care poate s-o protejeze, să-i dea ce-i trebuie.
Care poate tăia copaci în natură.
Cred că femeile vor mai mult un tip drăguț și cu personalitate.
- Deci ai putea să te înșeli. - Greșești.
Și dacă nu știți ce este un „power cuck” deja,
vă garantez că o să vedeți asta în acțiune până se termină weekendul.
Chiar mă îndoiesc.
Da. Nu cred că trebuie să-ți faci griji în privința copiilor.
Ai putea doar să te distrezi în weekendul ăsta.
Trebuie să ai mulți B ca să vii în excursia asta.
Să mă distrez? Bine, am să spun doar că Liam Drake
a inventat linsul în vârf, iar el e la Georgetown. Iată.
- Linsul în vârf? - Nimeni nu vrea să fie lins doar vârful.
- Nu poate fi adevărat. - E un joc. Bine? Un joc.
Bine. Știi ce? Noi o să ne uităm foarte atent
după mese și băieți...
- Da. Mese și scaune. - ...care stau jos...
Mulțumesc. Și, vă rog, fiți cu ochii pe fiul meu.
Fetele încearcă să-l mănânce de viu.
Pubertatea l-a lovit ca un camion,
iar el este doar un băiețel în trupul unui bărbat.
- Care e fiul tău? Scuze, uit. - Cel mai drăguț de aici.
Josh, sau nu Josh.
- Gwen... - James...
- Pearson. - James Pearson.
Da. Nu, este cel în... Înțeleg de ce vă faceți griji.
Asta nu stă bine.
N-am știut niciodată sistemul în care pui chestiile astea în cort
și apoi construiești cortul în jurul lor.
Gwen, mi-ai găsit șapca cu Spurs?
- Încă n-o găsesc. E tot dispărută. - N-am găsit-o.
Îmi pare rău. Am căutat peste tot.
- Îmi pare rău. - Stai, ce?
Stai, de ce ai avea tu șapca lui?
Proiectul cu piscina. Markie l-a ajutat pe Nick la săpat noaptea trecută.
- Ce? - Da.
Nick a avut nevoie de cineva cu mușchi
să vină și să facă treaba de bărbat, și știi...
- Ea m-a rugat, eu m-am supus. - Tu ai mușchi mari?
- Cei mai mari. - Și Rick a fost acolo.
- Da. - Nu e ca și cum ar fi fost doar Markie.
Doamne, ce ciudat ar fi fost dacă era doar Markie.
- Ar fi fost? - Stai, era și Rick acolo?
Ce e așa mare scofală?
Adică, tu... cum ar veni... nu mă face s-o spun.
Ce încerci să spui?
Adică, erați toți fără mine.
Nu, nu. Nu. Dumnezeule!
Nu e ca și cum am fi ieșit undeva. Înțelegi totul greșit. A fost ca...
A fost un ajutor. Nick avea nevoie de ajutor să sape piscina
- și nu era ceva distractiv. - Mie mi s-a părut distractiv.
Dar e genul de lucru pe care Evan nu l-ar găsi amuzant.
- Nu i-ar fi plăcut deloc. - E în regulă. Sunt în regulă acum.
- Chiar ești? - Nu contează pentru mine.
Nu contează, îți promit.
Băi, poate unul dintre voi să se uite la cortul meu?
- Te ajut eu, prietene. - Nu, te ajut eu.
- Ce-a fost asta? - E în regulă.
- Acum arată bine. - Să fii sigură că da.
- Ăsta e prea lung. Când încerc... - Știu.
- ...să-l arcuiesc, e prea lung. - Mă enervează.
Dar începe să arate ca un cort.
Deci, orice faci, continuă tot așa.
- Unde te duci? - Mă duc să fumez.
Fumezi nenorocită de iarbă?
Frate, trebuie, copiii ăștia mai au... zece secunde și mă fac să plâng.
Auzi, îmi aprinzi și mie bricheta asta? Degetul meu e cam paradit.
- Te rog? - N-ar trebui să fumezi iarbă
- într-o excursie cu copiii. - Cui îi pasă?
- Cum ți-ai paradit degetul așa? - Doamne, e ceva atât de stupid.
Când eram toți azi-noapte acasă la Gwen...
am încercat să-mi bag Nintendo-ul în mufa lor HDMI, în spatele TV-ului.
Și am făcut o mișcare ciudată când încercam să-l introduc.
V-ați jucat pe Nintendo Switch la Gwen azi-noapte?
Frate, am jucat vreo opt jocuri de Mario Kart.
Asta era după ce ați făcut treaba la piscină?
Da. Am stat până pe la 2:00.
Eram atât de obosit azi-dimineață, că aproape nu am venit.
Ce bine ne-a ieșit armonia! Bun.
Bun, și apoi facem asta împreună.
Cred că e... ești în ton?
Bine, nu e Broadway. Nu trebuie să cânți...
Poți doar să spui: „Dar când...”, e ca și cum ai cânta vorbind.
E ca și cum ai fi în Dear Evan Hansen. Nu e ca și cum ai fi în Hello, Dolly.
Mie mi se pare mai jos de fiecare dată.
- Asta parcă a fost bună. - Hai să cântăm refrenul.
- Bine. - Să cântăm refrenul.
Așteaptă să ajung acolo...
Te grăbești, te grăbești.
Scuze. Doi, trei...
Nu. Nici nu m-ai lăsat să ating coarda.
Se întâmplă ceva.
- Cu noi? - Da.
Nu se întâmplă nimic.
- Sunt în regulă. - Bine.
- Vreau... doar să iasă bine cântecul. - V-am prins!
- Doamne! - Dumnezeule! Cu ce te putem ajuta?
Mă asiguram că nu joacă nimeni Față Împietrită.
Bine. Suntem amândoi profesori cu vârsta de 30 și ceva de ani.
Suntem doi. Eu sunt gay, ea are iubit.
Deci, din motivul ăsta și încă vreo alte o sută,
nu jucăm Față Împietrită, Sharon.
Nu am putea băga o masă aici nici dacă am vrea.
Cineva îl joacă în altă parte. O știu eu.
- Bine. Nu, dar mulțumim. Asta... - Și cântecul ăla pe care-l cântați...
Doamne, cântai un pic fals.
Dar mi-a adus multe amintiri. Era înainte să mă căsătoresc.
Vă puteți imagina în ce belele intram.
- Pun pariu, da. - Da, mulțumim.
Bine. O să fim cu ochii în patru după orice de genul ăla.
- Se uită? - Gwen?
Nu, e ocupată, frate.
Fă-o să se uite, frate. Dotarea mea arată criminal cu hamul ăsta. Uită-te.
Arată de parcă ai fi îndesat niște gunoaie acolo, omule.
Pare că se uită încoace. Fă-o să se uite de tot.
Gwen! Tot nu se uită.
Gâtul meu e înțepenit de la corturile alea.
Tu ai dormit bine?
Ești supărat pe mine? Ești supărat pe mine!
Nu sunt supărat pe tine. Sunt supărat pe sentimentele mele într-o situație stupidă.
Haide, e excursia noastră preferată. Mi-e dor de tovarășul meu.
Vorbește cu mine.
Adică... De ce ați sta cu toții fără mine? Mă urâți?
Nu. Cu siguranță nu te urâm. Îți spun...
Toți se comportă de parcă sunt prietenii mei
până aflu că toți mă considerați un ciudat
și apoi nu pot să vin să stau cu voi și să ne jucăm jocuri sau chestii d-astea.
Pot să mă joc jocuri video. Am crescut jucându-mă jocuri video.
- Știm că poți să joci jocuri video. - Atunci de ce n-am fost invitat?
Pentru că ție nu-ți place să ajuți oamenii, Evan.
Doar... adică, toată ideea era
să ne strângem și să-l ajutăm pe iubitul meu să construiască piscina.
Zic doar că e muncă fizică.
Și am rugat oamenii care, știi tu... Ideea era să mă ajute.
Iar tu nu faci asta. Știi ce zic?
Nu aduci nimic la petrecere, căci ți se pare
că ești o desfătare și nu trebuie. Mulțumesc.
- Mi se pare foarte intens. - Da, cam este.
Cască?
Tata zice că ești geloasă pe mine.
- Pe bune? - Da. De când te îmbraci în albastru?
Imediat ce am început eu să mă îmbrac în albastru. Nici măcar nu-ți place.
Bine, dar port altce... port albastru deschis.
Vă strângeți fără mine și apoi te folosești de oportunitatea asta
ca să-mi spui că nu-ți plac trăsături majore ale personalității mele?
Mă înșel?
Cea mai proastă decizie a fost să vin în excursia asta cu tine.
- Mă duc... - Crezi că sunt un prieten prost?
- Și mereu... - După tot ce fac pentru tine?
Cum ar fi să te ascult vorbind ore întregi despre iubitul tău,
care o ia razna și care construiește o piscină manual.
Sau, nu știu, când ți-am obținut slujba asta?
Tu mi-ai obținut slujba asta?
Nu mi-ai aranjat un interviu? Sunt destul de sigură că așa a fost.
Așa le obții oamenilor slujbe.
Nu pot să cred că sunt prietenă cu tine. Sincer.
Ești norocoasă că mă ai drept prietenă.
Și faptul că tu crezi că mi-ai obținut slujba îmi spune tot
ce trebuie să știu despre ce crezi despre mine.
- Ce crezi că cred eu despre tine? - Că sunt o femeie proastă
care stă și așteaptă, și speră acasă. Aștept să mă suni tu.
- De parcă ești singurul meu prieten. Nu. - Înapoi, Tiffany.
- Dă-ți jos haina, Tiffany. Dă-mi... - Dă-mi drumul.
Și dacă cineva ascultă pe cineva cum se plânge tot timpul,
atunci eu te ascult pe tine.
- Dumnezeule! - Dă-mi voie să-ți spun
că nu sunt terapeuta ta.
Ar trebui să fiu plătită pentru rahaturile cu care te ajut.
„Malcolm e iubitul meu? Nu știu dacă ar trebui să mă văd cu iubitul meu.
Dumnezeule. Nu, nu mai vorbi cu el.
Nu mai e prietenul meu. Dumnezeule, i-am tras-o noaptea trecută.”
- Nu pot să țin pasul. - Dle Marquez...
- Trebuie s-o trimiteți pe Becca acasă. - Elimin-o din viața ta.
Bun, sunt chiar aici.
N-am zis că vreau s-o elimin din viața mea.
Da, dar nu v-ați certa tot timpul dacă chiar ați fi prietene.
Știi ce, Tiffany? Dl Marquez crede că certurile sunt sfârșitul unei relații,
de aceea nu poate să înceapă un conflict sănătos,
care este, ironic, o calitate ce poate termina o relație.
Poate ne-am dat seama că nu ne potrivim, de fapt.
- Doamne! - De ce vă iese vena aia la gât așa?
Nu știu, Tiffany. Întreab-o pe Gwen! Ea știe tot ce nu e în regulă cu mine.
De fapt, ești nebun de-a dreptul.
Să-l ia dracu’ de tunel! Doamne!
Alo. Alo!
Sus, sus!
- De ce? - Știți prea bine, perverșilor.
Mulțumesc, mulțumesc.
Dezgustător.
Nu cred că făceau ceea ce credeți că făceau.
Nu știi nici jumătate din ceea ce cred că făceau.
Da, tocmai am luat o decizie destul de tare,
și anume să nu mai vorbesc cu tine deloc. La revedere.
Iar fantoma s-a dovedit a fi...
fratele ei...
care era... care era mort.
De ce? De ce o bântuia?
Pentru că... Pentru că... nu a votat.
Asta e ceva destul de înfricoșător, nu? Deci, haideți să votăm.
Da...
De ce porți ochelarii ăia cu vedere de noapte?
Pentru că e noapte și sunt marfă.
Bun, acum avem o tradiție. Vă așteaptă o surpriză.
Veniți aici, dle Marquez și dră Sanders. Aplaudați-i, vă rog.
Salutare.
Unu, doi, trei, patru...
Gata.
Ce e, Gwen... Haide...
E rândul tău.
Cântă cântecul, Gwen.
- Nu, nu. Cred că te descurci. - Deci, cred că nu
mai ești cea de ajutor. Nu mă poți ajuta să cânt cântecul ăsta?
Sună mai bine singur, nu? Nu are nevoie de mine.
Nu cred că ai nevoie de mine. Nu ne potrivim.
Continuă, continuă. Spectacolul trebuie să continue.
Bine, nu mai este un duet.
Lasă-l jos!
Mă ocup eu.
- Continuă. - Băieți, opriți-vă. Vă rog, nu.
- Cred că e nebună. - E grozav.
Gata. Bun. Minunat, minunat.
Rahat, am ars încă unul.
Da, cred că eu și Gwen suntem în regulă.
Sau, dacă nu suntem, e vina ei. Nu știu.
Descarcă-te, prietene. Sunt un grozav ascultător, să știi.
Da, am eu grijă de tine, frate.
Și, dacă trebuie să alegem o tabără, nu e nimic personal,
dar... eu prefer compania ei în defavoarea ta.
- Preferi compania lui Gwen? - Da.
Mulțumesc.
- Ajutor. - Ăla e cuvântul de siguranță?
- Ajutor. - Cred că Grant are nevoie de ajutor.
Sharon?
Cred că am văzut niște băieți stând la o masă improvizată lângă toaletă.
- Serios? - Da. Și cred...
Acum, că mă gândesc mai bine, cred că era și o fată acolo.
Mă întorc imediat.
- Ai fost tare. - Mulțumesc.
- Ești bine? - Da.
Când vin în sălbăticie mamele de suburbie, nu știu... se întâmplă ceva.
Da.
Fac ochelari cu vedere nocturnă mai ieftini,
dar nu sunt chiar ce trebuie, înțelegi?
Adică... și, fii atentă, când îi pornești... Adică, haide.
- Da, sunt atât de tari. - Serios.
De fiecare dată când mă uit la Misiunea: Bin Laden, mi-i pun la ochi.
E de parcă aș fi acolo.
Te-ai uitat la Misiunea: Bin Laden de mai multe ori?
Știi, Bin Laden a avut cinci soții.
E aiurea, nu? Ai nevoie doar de o singură persoană în viața ta.
Ce tot vorbești?
Scuze, eu doar... am nevoie să fiu singură acum. Doar...
Adică, asta ne dorim cu adevărat cu toții pe lumea asta?
- Poftim? - Încearcă-i.
Atâta tot. Doar încearcă-i, știi ce zic? Doar... O să te dea pe spate.
- Doamne. Pe spate? - Știi...
Nu, așa, așa. Da, da. Așa.
Da, corect?
- Sunt atât de tari. - Da.
- Vreau să-i iau. Vorbim în curând. - Bine, dar ai grijă.
Ai putea vedea lucruri care nu știai că sunt acolo și asta schimbă tot.
Ce?
Nebunia e că nici măcar n-am fumat iarbă până la 32 de ani
ca să mă ajute cu sindromul impostorului.
- Treizeci și doi? Câți ani ai acum? - Știu, corect? Exact.
Ești în regulă. Respiră. Doar respiră. O să fii bine.
E vreun doctor aici?
- Gwen. - Doctor părinte! Doctor părinte!
Doar respiră. Respiră.
- A fost ceva ce am spus eu? - Gwen, spune-ne dacă au fost droguri.
Nicio rușine, nu te judecăm. Trebuie să știm.
- N-au fost droguri, tâmpitule. - N-au fost droguri.
Sună la 911. Scuze.
Evan, fă ceva.
Unde ți-e geanta?
- Pardon. - Stai cu mine, te rog.
Te rog, rămâi cu mine.
Bun. Respiră.
- Ce s-a întâmplat? - Latex.
Ochelarii. E alergică la latex.
N-am știut.
Îmi pare foarte rău.
E atât de stupid. Ești persoana mea preferată din lume.
Și tu ești persoana mea preferată. Dumnezeule!
Ești bine, iubire?
E moartă?
Ghiciți din câte guri aș putea să termin asta?
- Două. - Două.
- Nimeni nu poate. - Trei.
- Patru? - Greșit.
Uită-te la el.
De fiecare dată. E dezgustător cum mănâncă.
Trebuia să-l fi văzut cu pizza seara trecută la mine acasă.
Pizza?
- Știu. - Dumnezeule!
Tot descopăr lucruri despre adunarea asta incredibilă pe care ați avut-o.
E în regulă. Sunt bine, glumesc.
Știi, de fapt... stai... toți vin duminică, dacă vrei să vii să ajuți la beton.
Putem comanda pizza...
Nici măcar nu pot să cred că nu vrei să vii.
- Nu vreau să vin! - Știam eu.
- Vreau să fiu invitat. - Știam eu.
Ca să... Uite, am făcut-o.
- Atât trebuia să faci. Să mă inviți. - Ești invitat mereu.
Mulțumesc. Mulțumesc pentru invitație.
Poate vin când se termină cu munca manuală.
- Becca... du-te și stai lângă Tiffany. - Da.
- Nu, e toxică. - Toată lumea e toxică.
- E cea mai bună prietenă a ta. Du-te. - Du-te și stai...
Mi-a spus că e jignitor să învăț mandarină.
- Pentru că nu ești japoneză. - Ai greșit țara, târfă.
- Sunteți cele mai bune prietene. - Nu mai e despre tine.
- Prietenele stau împreună. - Acum, e vorba despre noi.
Cum e viața fără cea mai bună prietenă?
Du-te. O să vă simțiți lipsa
- când o să absolviți. Vă promit. - Așa e bine.
Totul e bine în lume.
Moment clasic de domnișoară la ananghie, iar eu am comis-o.
Frate, teoretic a murit.
Nu cred că și-ar fi revenit și s-ar fi cuplat cu tine.
- Trebuia să mă fac doctor. - De acord.
Ar fi trebuit să fii o persoană complet diferită
și atunci cred că treaba asta ar fi mers.
- Asta este a ta. - Salut. Ce faci, profule?
Doamne! Sharon, de unde ai apărut?
Ce faceți săptămâna viitoare?
- Doar predăm, știi. E munca noastră. - Da.
Eu?
Trebuie să investighez chestia asta nouă despre care am auzit.
Mult noroc. Sunt sigur că e interesantă.
Ați auzit de „Nicio picătură de spermă refuzată”?
- Da, încântați de cunoștință. - Trebuie să...
Dar n-am făcut schimb de numere.
- Trebuie să te duci acasă, Sharon. - Trebuie să mergi acasă, Sharon.
Subtitrarea: Andrei Neagu