EMOCE JAKO NA HOUPAČCE
Ach Bože.
Na TikToku mi vyskakují algoritmy o tom, kam si v bytě umístit pohovku.
Co kdybys měl tu pohovku trochu našikmo?
Tak bys mohl sledovat televizi trochu našikmo.
Všechny ty eseje jsou tak hrozné.
To je ta pololetní práce o Rudém odznaku odvahy?
Spíš pololetní odpad o Rudém odznaku odvahy.
Prostě nechápu, jak to, že ty děti tu knížku nepochopily. Je tak jednoduchá.
Mladý kluk jde do války. Zbabělost, čest.
Tahle esej začíná slovem „hej“.
„Hej, Rudý odznak odvahy je knížka o odvaze.“
Hej, to zní děsně.
Jsem laskavý a trpělivý učitel. Možná jsem až moc mírný.
Upřímně, vsadím se, že tu knížku ani nečetli.
Používají Biffovy souhrny.
To je co? To je nějaká učebnice?
Je to týpek na TikToku. Dělá obsahy středoškolské četby.
Toho asi neznám.
- Je queer. Je queer? - Myslíš, že ho znám, protože je queer?
Tancoval s Pennem. Bez Pennova parťáka Tellera.
Myslí si, že jim to projde,
protože budu chtít zachovat mír a dám jim dobré známky.
A to se nestane.
Chtějí válku, mají ji mít.
-„Neptej se a nic neříkej“. - Gwen.
Promiň. To bylo to první k válce, co mě napadlo.
Co říkáš na tu pohovku?
Přemístila jsi ji?
UČITEL ANGLIČTINY
ZA PĚT
- Tady máš. - Hej, koule? Co to má být?
Nevěděla jsem, že pořád můžete dávat pětky.
- Vážně? - To sakra myslíte vážně? Se vší úctou.
Nedochází vám, že je to čtvrtina naší známky?
- Přesně. - To nemůžete.
Co tím myslíte? Já to neudělal. To vy.
- Jsou to vaše známky. - To je fuk.
Dal jsem vám na přečtení té knihy měsíc.
Pane Marquezi,
na vašich pocitech záleží.
Všichni jsme se poučili, takže nám teď můžete dát dvojky.
Dvojky jsou dobré známky.
Vy si dobré známky nezasloužíte.
Já jsem učitel.
Není to téma k diskusi a už se o tom nebudeme bavit.
Budu se muset začít nabízet,
protože s těmihle známkami mi nic než prostituce nezbývá.
Teď jsi můj hrdina, vážně. Vždycky jsem chtěl dát někomu pětku.
V tělocviku je to nemožné.
Zaslouží si pětky, tak je dostanou. Dobře pro ně.
Jsi jako George Clooney a děláš na ty děti vtipné pranky.
Není to prank.
Jsou to skutečné známky, které jsem dětem dal.
Počkat, George Clooney dělá pranky?
Musím jim pomoct na vysokou.
To, že jim dáváš pětky, může rozhodnout, jestli se dostanou na vysokou na hovno,
nebo děsně na hovno.
Tak ať makají a dostanou se na dobrou vysokou.
Teď zníš jako zkurvený magor.
Jsem ráda, že se mě nic z toho netýká,
protože všichni moji studenti jsou nadprůměrní.
Všichni?
Všichni nemůžou být nadprůměrní. Někteří z nich musí být průměrní.
No, jsem prostě dobrá učitelka.
Proč by... Jsem zmatená. Co naznačuješ?
- Někteří z nich podvádí. - V mé třídě nikdo nepodvádí.
Nepodvádí, nebo jsi je nechytila?
Něco ti řeknu, lidi podvádí v jednom kuse.
- Kecy. - Podvádění je v pohodě, aspoň se snaží.
- Evane, pojď, hned. - Cože?
- Pojď. Pojď. - Cože? Obědvám.
Jo, skončil jsi.
Proč mi volají rodiče
a říkají, že jsi dal třeťákům pětky z angličtiny?
Protože jsem jim dal pětky z angličtiny.
Já umřu.
Ty známky si zaslouží, Grante. Podívej se na to. Přečti si to.
„Jako jazykový model AI nemohu tento požadavek splnit.“
Proč nemůže ten požadavek splnit?
Psal to ChatGPT.
- To není povolené? Je to budoucnost. - Koukni na tohle.
„Takže todlecto je to, o čem je Rudý odznak odvahy.“
Podtrhnul to a přidal smajlíka drsňáka se slunečními brýlemi.
- Jasný úhel pohledu. - Je to šílené.
Fajn, Evane, pamatuješ si na tu mámu Lindu Harrisonovou?
Stěžovala si, že jsi líbal Malcolma před jejím synem. Pamatuješ?
Jistě že si ji pamatuju.
Pokusila se mě nechat vyrazit za můj hřích líbání muže.
- Teď jsi dal pětku jejímu mladšímu synovi. - A kurva.
Jedenáct vteřin po konci tvé hodiny
mi volala a dožaduje se setkání s tebou.
- Nesejdu se s ní. - Ach, ne, ne, ne, ne, ne, ne.
Pokud se s ní odmítneš sejít, máš vyhazov.
- To není fér. - To není.
Ale pokud si ji neudobříš, dostanu vyhazov já,
a najmou nového ředitele,
kterého vlastnoručně vybere Linda Harrisonová a její nohsledi.
A myslíš, že ten nový člověk sedící v téhle židli
bude shovívavý k tvým zásadovým kravinám?
Kdo vede školu, Grante?
My, nebo oni?
Oni. Oni. Ona. Ona.
Neexistuje větší hněv než hněv ustaraného rodiče.
Tušíš vůbec, jaký vliv tu má?
Vliv? Tohle je státní škola. Financuje snad vládu?
Jsou to sponzoři, Evane. Ona a její manžel Dave jsou sponzoři.
Jejich restaurace pravidelně daruje škole kurevsky velký balík peněz.
No, poslyš. Řekni jí: „Děkujeme za vaše obavy.“
- Že oceňuju její pocity... - Setkáš se s ní.
- ...o tom, jak vedu své hodiny. - Neblbni.
Grante, pokud je něco, co dneska dělat nebudu, je to...
- Máme rezervaci s Lindou Harrisonovou. - Ženy mě zbožňují.
- Jen hotově? Podívej. Jen hotově. - Ach, žádnou hotovost nemám.
- Páni. - No, podívejme, koho tu máme.
Vy jste jistě pan Evan Marquez.
- Linda Harrisonová. Těší mě. - To je pravda.
A vy jste slečna...
Gwen. Kamarádka. Slečna Sandersová.
Slečna Sandersová. Blake o vás mluví moc hezky.
- Neřekl mi, jak husté máte vlasy. - Díky. Taky se mi líbí vaše husté vlasy.
Díky. A líbí se mi i ta trocha vlasů, co máte vy.
Fajn, vy dva, pojďte. Máme pro vás VIP stůl.
Narovnej se. Vypadáš jako pastýřská hůl.
Winstone! Je mi jedno, kam ty nugetky neseš. Přines je sem.
Tomu říkáme odklon trasy.
Kuřecí nugetky jako předkrm. Geniální.
Vlastně jsou to steakové nugetky. Vymyslela jsem je.
Momentálně si je necháváme patentovat.
Dale se do toho pustil. No, však to znáte.
- Jo. - Neznáme.
- Viděli jsme Mezi žraloky. - Jo.
Ach, kurva. Jsou dobré.
Chcete si promluvit?
Popovídáme si, až nám přinesou Sprity.
Winstone, zlato, přitáhnu si tě hned zpátky.
Pojď sem, ty pstružíku.
- Tři Sprity. - Jistě.
- Hned. - Jo.
- Je tu jediný číšník? - Ne, ale mám ho nejradši.
Dáváme do Spritu dvojitou dávku sirupu.
Neptala jsem se, co chcete, protože odsud nikdo neodejde,
dokud nezkusí můj dvojitý Sprite.
Další vynález?
To ano.
- To ano. - To je šílené. Miluju Sprite.
Víte, Dale mi říká „Willy Wonka s umělýma prsama“.
Já na to: „Dale, neříkej všem, že mám umělá prsa.“
Taky jsem uvažovala...
Nedělejte to. Gwendolyn, ne.
V letadle se teď pokaždé bojím.
- Chtěla jste mluvit o... - Ach, Bože.
Jste tak báječní, že jsem zapomněla. Fajn.
Tak, pane Marquezi. Ty známky.
Jako, copak si myslíme?
Myslíme si, že známky by měly přesně odrážet odvedenou práci.
Bože, souhlasím.
Jen si říkám, nemůžeme je změnit?
Jako, trošičku? Jednou? Trochu je vylepšit? Co vy na to, Gwen?
No, mohl bys, jsi učitel.
Jako... nebo ne.
- Mohl by, ale neudělá to. - Cítím smíšené signály.
Lindo, jde tu vážně o ty známky?
Ano. Proč?
Nejde tu o nic jiného?
Jako o co?
Jako o to, co se stalo na podzim.
Nechala jste mě vyšetřovat za líbání...
Zlatíčko, dávná, minulost, vy, já.
Jasné? Je mi fuk, že jste gay.
Je mi úplně fuk, že jste gay.
Pokud je vám fuk, že si do svého Spritu
dám při obědě gin.
- Oba máme svoje zvláštnůstky. - Jo.
I tak musím na těch známkách trvat.
Jsem vyučující a mojí povinností je dávat odpovídající známky.
No, sakra.
Přiznám se, že jsem doufala, že se v tomhle shodneme.
A neshodneme.
- Tak to necháme být, zlato. - Vážně?
Jako majitelka podniku musím dostát svým zásadám
a vy musíte dělat to samé jako učitel,
což respektuju.
Páni. Fajn.
Je to znamení síly, odvahy.
- Souhlasím. - Díky.
- To bylo fajn. - Jo.
- Myslel jsem, že to bude velký problém. - Trochu děsivé.
Všechno je na účet la casa. Musím jít.
Opouštíte nás?
Šéfkuchař Gary to dnes přehání.
Abyste věděli, jako dnešní specialitu
chce dávat kachní burger do rozkrojených preclíků.
Podle mě je cvok. Ale možná takový, že to bude fungovat.
Fajn, nashle.
Je škoda, že odchází, ale ráda se na ni dívám zezadu.
Gwendolyn.
STŘEDNÍ ŠKOLA MORRISON-HENSLEY
Pardon, že jdu pozdě.
Měl jsem problém s pojištěním auta.
Platba neprošla, protože to byla kreditka...
Haló, pozor, návštěva.
Zdravím, pane Marquezi.
Není pojištěný. Zapiš to.
Co tu děláte? Já myslel, že to necháme být.
Nechali jsme být první snahu o řešení, je čas na další úroveň.
Další úroveň?
Nevím, jestli to víte, ale nemůžete jen tak přijít do mé třídy.
Potřebujete na to moje povolení.
To vím.
Proto jsem vás obešla a sehnala si povolení od školní rady.
Mami, přestaň. Je to trapné.
Blakeu, zastrč si své tričko od Billabongu. Pěkně všude.
Třído, oči na mě.
Tohle je Dr. Doug.
Je to expert na vyučování, ano?
Dnes spolu budeme pozorovat vaši hodinu.
Tak do sebe kopněte panáka dobrého chování!
Dělám si srandu. Buďte sami sebou.
Hned se vrátím.
Dramaticky odchází. Zapiš to.
Jo, je tu elektřina. Můžu ti sem namontovat kameru.
Chci dokázat, že nepodvádí.
Kamery dej, kam chceš. Můžeš je dát tam dozadu?
Jo. Je tu dutý strop. Nahoře je celý další svět.
Pár kamer. Získáme nahrávku a pak ji spolu prověříme u pár drinků?
Mohli bychom...
- Co? - Gwen.
Linda je v mojí třídě.
Ne, ne, ne, ne. Není to dobré. To její včerejší přátelské chování?
Jen to hrála, teď si přivedla
nějakého experta na vyučování,
aby mě pozorovali a pokusili se mě dostat.
- Cože? - Vždycky to byla mrcha.
Můžeš si tam jít sednout? Na podporu. Máš volno?
- Ano. Cože? - Můžu jít taky?
- Potřebuju jen Gwen, ale čím víc, tím líp. - Jo, kámo!
Bože.
Měl bys omrknout Michiganskou státní. Mají tam super pad thai.
Asi tě tam nevezmou, protože máš hrozné známky.
- Ale... - Ricku, pojď k Evanovi na hodinu!
Jo, běžím. Si piš.
Máš rád tenké, nebo tlusté nudle?
Michiganská státní má oboje.
Vyfoť to dokola,
všechno, jako v IMAX kvalitě.
Co to dělá? Můžete odložit ten iPad?
Tady nemůžete fotit, jasné?
Dokumentuje. Pozorujeme. Jako bychom tu ani nebyli.
Shromáždil jsem další aprobované vyučující,
aby pozorovali to pozorování.
Dobře, že je tu tělocvikář.
- Ahoj, Markie. - Lindo.
- Vypadáš jako jeden ze Shreků. - Jako Shrek. Je jenom jeden.
- Úchvatné. - Hej, Gwen.
- Sklapni. - Fajn.
Když tu máme šest dospělých,
můžeme pokračovat v naší trnité cestě
Rudým odznakem odvahy.
Copak už jsme ty eseje nepsali?
Ale ty eseje nevyšly, Kaylo, takže se té knize budeme věnovat,
dokud ji pořádně nepochopíte.
Nejsme už tak pozadu ve státním kurikulu?
Neměli bychom začít s Jak zabít ptáčka?
- Sklapni. - Na doktora se dost vyptává.
Máš vůbec titul? V jakém oboru? Salátovém dresinku?
Myslel jsem, že pozorujete.
- Nechá se lehce rozptýlit. Zapiš to. - Dougu...
- Píšeš to v obrázkovém fontu? - Nech toho.
Fajn, co takhle tohle? Nařizuju vám odejít.
Jasné? Pozorování skončilo.
Má práva rodiče určují, že tu můžu být, takže zůstávám.
- To neexistuje. - Narušujete pořádek.
- Co to kurva děláš? - Celá třída narušuje pořádek.
- Lindo, nejsme u soudu. - Námitka.
Netuším, co se tu děje. A proč pořád píše?
- Dej tam „NP“. Pro „Narušování pořádku“. - Kdo chce iPad?
- Uč dál, Evane. - Rudý odznak odvahy...
CO TO KURVA JE, LOL
Smí mi do třídy přivést experta na vyučování
bez mého svolení?
Ne. Ale ve světě, kde si chci udržet práci, ano.
- Asi jen shromažďuje důkazy. - Důkazy na co?
Na dnešní schůzi rodičů s učiteli na radnici.
- Svolala schůzi na radnici? - Ano.
- To může? - No, ne. Ale ve světě...
Ty jsi o tom věděl? Proč jsi mi to neřekl?
Doufal jsem, že nezíská žádné důkazy.
Evane, pokud to nezvládneme,
bylo mi ctí a potěšením s tebou sloužit.
Ach, sklapni.
Moji společníci vám právě rozdávají zjištění z dnešní hodiny.
To je Dr. Doug.
A Winstona znáte.
Ať neskrývá svůj talent pod pokličkou.
- Ať ho nechá zazářit. - Fakt jí to dovolíš?
Myslím, že nejvýraznějším zjištěním z dnešní hodiny je,
že pan Marquez není schopen učit
bez asistence několika dalších učitelů.
Tedy, má stát dostatek prostředků
na tak extensivní podpůrný systém?
Přivedla jste si experta na vyučování a přišla jste bez ohlášení.
- Jo? Potřeboval jsem podporu. - Pane Marquezi!
- Mluví paní Harrisonová. - Díky, Grante.
Všichni si otočte na čtvrtou stranu. Uděláme to spolu.
Předtím byla tak sladká. Netuším, kdo ta ženská vůbec je.
Moc pěkné knížečky. Kde vzali tuhle tvoji fotku?
- Proboha. - Vypadáš jako malý tuleň.
- Tu jsem řekla, ať zveřejníš. - Poslouchám.
Ať už to vyžaduje úpravu, nebo, zlato, Bože chraň, propuštění,
musíme o tom mluvit.
Řekla „propuštění“?
Jistě se mnou všichni souhlasí, že chceme, aby naše děti
vzkvétaly a učily se.
- Znovu, vy tam vzadu. - Amen.
A nechceme,
aby se našim dětem dělo něco, co jsme neodsouhlasili.
- Mám pravdu? - Ano.
Jako když dostanou pětky za ucházející práci.
Promiňte. Nechci to dramatizovat.
Tato žena má se mnou osobní problém.
Nejsem jediná, koho činy pana Marqueze ovlivnily.
Ráda bych k mikrofonu pozvala krásnou, báječnou
a talentovanou svobodnou matku z Jižní Ameriky, Luisu.
Pojď sem, Luiso.
Vlastně nejsem svobodná.
- Už devět let jsem vdaná. - Gratuluju.
Můj syn byl ve fotbalovém týmů a pak dostal pětku.
A teď říkají, že už nemůže hrát.
- Jde o jeho budoucnost! - Jsme rozzuření, pane Marquezi.
Hej, Siri, otevři Google překladač.
Říkám vám cállate.
Víte, že Dr. Doug si to ani nemůže zapsat.
Tak, to bylo krásné a kulturní.
- Díky, Luiso. - Používá proti mně mé vlastní lidi.
To dokazuje, že nejsem jediná, koho činy pana Marqueze ovlivnily.
Pardon. Promiňte. Lindo, pokud dovolíte.
Ach, Bože.
- Pardon. Je tu víc urgentní záležitost. - A je to tu.
Všichni musíte vědět, že naše dětí hrají novou sexuální hru.
Když řeknu „šťastná díra naruby“, co si pod tím představíte?
Fajn. Dobrá.
A to zní děsivě.
Poznačte si tu šťastnou díru naruby. Zapište to.
Budeme to řešit, dáme na to pozor.
Rád bych dostal příležitost promluvit, když je to tu celé o mně.
Jen ještě něco, než přestanu plýtvat vaším časem.
Mám tu pro vás jídlo. Winston je támhle u porcovacího stolu.
Máme dvě čokoládové fontány
a spoustu mých a vašich oblíbených
steakových nugetek.
Vrhněte se na to!
Doufal jsem, že je to pro nás.
Můžu ti do katedry vyvrtat šmírovací díru
a až budou psát test, upustíš klíče
a chytíš je při činu.
- Jak ti je, tam na té lavici? - Dobře ne, víš?
Ta ženská... Zavřu oči a vidím jen ji,
zírá na mě s tím svým blonďatým drdolem.
Mně přišlo, že to na té radnici bylo v pohodě.
Nebylo to v pohodě, Gwen.
A ty to víš.
Dělali, jako že mě vynesou z města napíchnutého na vidlích,
jako velkou steakovou nugetu.
Ale rozptýlilo je to jídlo na konci.
Nebudou si pamatovat, co se stalo.
Jde o to, že jsou všichni na její straně. Nevyhraju to. Nemůžu to vyhrát.
Vzdáváš to? Evan Marquez to vzdává?
Máme ji tam, kde ji chceme mít, chlape.
Jak to?
Napadlo tě, proč se u ní v restauraci platí jen hotově?
Dáme ti to pěkně do výstřihu.
Tak.
Mít odposlech je taková magořina.
Je to jediná cesta ven, kámo, vážně.
Fajn, vysvětli mi ještě jednou ten daňový podvod,
protože z jakéhokoli rozhovoru o penězích chápu jen 40 %.
Fajn. Je to jednoduché a složité zároveň, jasné?
Největší restaurace v Austinu,
dalo by se říct i ta nejvíc nóbl.
A platí se jen hotově.
Proč myslíš, že to tak je? Je to jasné.
Jde jim to pěkně do kapes.
Podvodné účetnictví, jo?
A jako zástěrku mají to, že darují peníze škole.
To svede berňák ze stopy.
Je to podvod. Je to zlé.
- Zní to jako konspirační teorie. - Já vím, že jo?
Ale všechny konspirační teorie jsou na 90 % pravda.
To zmákneš, Evane.
Pojďte dál, pane Marquezi.
Zdravím.
Proboha. Hej, všichni, tiše.
- Řekla jsem tiše! - Díky, že jste souhlasila se schůzkou.
Hej! Brade! Stevene! Přijdete o svá privilegia!
- Tolik pěkných pejsků. - Bůh pomáhej.
Začnu kvůli nim chlastat!
Máte vážně krásný dům.
Ekonomická krize pro nás byla dobrá. Že ano, Kevine?
Šlo by nějak... Rád bych slyšel, co říkáte.
Já vás slyším dobře. Chtěl jste pár minut mého času.
- Tak do toho. - Ano.
Chtěl jsem říct, vaše restaurace, to, že se platí jen hotově...
Dole u plotu je divoký bažant. Kvůli tomu ti psi blázní.
Pojďte. Musím něco udělat.
Ach, Bože.
Ta zbraň si tam jen tak seděla. Jasně.
Sakra. Ten sráč se umí hýbat.
Střílel jste bažanty?
Zabíjí se těžko. A ani nechutnají dobře.
Jo. Bažanti jsou rozhodně jedno z mých nejmíň oblíbených jídel.
Víte, když mluvíme o mase, vaše restaurace je skvělá.
Hrozně mi tam chutnalo
a říkal jsem si, jak roztomilé je, že se u vás platí jen hotově.
Říkal jsem si: „Fajn,
proč by někdo přijímal jen hotovost?“
Pane Marquezi, pojďme k věci. Vím, že tu jste, abyste žadonil o svou práci.
Pokud změníte ty známky, nemusíte žadonit.
- Jo. To chápu. - V naší rodině na univerzitě hodně záleží.
Blakeův průměr je těsně na hraně a hrozí, že se propadne na nižší úroveň
potenciálních univerzit.
Potřebuje dobrou vysokou, jako jeho bratr.
Jeho bratr? Váš homosexuální syn?
Můj syn.
Část mě se chce zeptat, jestli si pořád myslíte,
že jsem z něj tím, že jsem byl jeho
otevřeně gay učitel, udělal gaye,
ale doufám, že už jste dostatečně vyzrála
a víte, že to není možné.
No, rozhodně si myslím, že k tomu byl povzbuzován.
Každopádně, na vysoké se mu daří.
Mluvíte s ním vůbec?
Jistě že ano. Je to můj syn a já ho miluju.
A bez ohledu na to, co si myslíte, že si myslím
o jeho preferencích, ho miluju i tak.
Když to udrží venku z Austinu, jsem s tím v pohodě.
Proč to potřebuje držet venku z Austinu? Austin je k homosexuálům velmi přátelský.
Ne v mých kruzích.
Nechápou to. Nenechám si kvůli tomu převrátit život naruby.
Máte tajemství.
Žena jako já má hodně tajemství.
Ne, myslím tím, vy máte tajemství.
Jako to, že váš syn je gay, to je pro vás tajemství.
Bojíte se, že kdybyste to řekla lidem ve vašem životě,
vykopli by vás z vašich společenských kruhů.
No, přesně. Takže to chápete.
Jo, chápu.
To jen...
Říkám si, jestli si uvědomujete, že přesně tak se cítí váš syn.
Cítí, že má něco, o čem kdyby řekl špatným lidem,
vykopli by ho z jeho vlastního života, víte?
Tak se cítíte vy. Tak jsem se cítil jako malý i já.
Takže se všichni cítíme stejně.
Chápete, co říkám?
Páni. Vážně jste mě vyléčil. Díky.
A mám ho.
Přímo mezi jeho malá proradná očka.
Proč je prostě nenecháte napsat tu esej znova? Nemusíte měnit ty známky.
A pak jim započítáte tu, která je lepší.
Jo, to je rozumné.
Super.
Dobře, že jste si celý ten rozhovor nahrával.
Tak si můžete ten svůj malý proslov poslechnout, kdykoli chcete.
Lidi, než skončíme,
rozhodl jsem se vám dát možnost předělat eseje na Rudý odznak odvahy,
abyste se pokusili o lepší známky.
Věřím ve druhé šance,
takže, gratuluju.
Proboha!
Pardon.
Bože. Tam nahoře jsem se ztratila.
Zkoušela jsi načapat studenty při podvádění?
Jo. Jo. Nenačapala jsem je.
Všichni jen sledují Snapchat.
To jsem zjistila.
Musím odsud vypadnout.
Hodina skončila.
Tak pojď.
Mám tě.
Fajn.
České titulky Barbora Lutovska