...tady. Proč? Proč?
Bože! Zkurvené knoflíky.
DALLASKÁ KONFERENCE UČENÍ A VZDĚLÁVÁNÍ
UČITELÉ UČÍ UČITELE
UČITEL ANGLIČTINY
Siri, napiš Malcolmovi.
Čau, Malcolme, čárka.
Jsem na jedné zábavné učitelské konferenci v Dallasu, čárka.
Měl bys přijet, tečka.
Mám hotelový pokoj s výhledem na parkoviště, LOL, tečka.
Samozřejmě můžeme mít i sex a tak, tečka.
Zdravím.
- Čus. - Čau.
Dallaská konference učení a vzdělávání.
- Čau. - Jo.
Nejzábavnější víkend v roce. Hotel zdarma, kontinentální snídaně zdarma.
Všichni říkají: „Učitelé jsou ti praví hrdinové.“
Hrdiny potkáš jen při záchraně týmem SWAT.
Kdy mě asi tak bude zachraňovat speciální jednotka?
Musel bych sjet z mostu?
Jasně.
Co vůbec SWAT dělá, zabíjí lidi?
Ach, tady je. Těšíš se na svůj zítřejší projev?
Jsem připravený.
- Grantův projev! - Bude skvělý.
Jeho velký projev.
Je naprosto děsný.
Má tam vtipy... které jsou tak děsně nevtipné. Hele.
„Hlas Arnolda Schwarzeneggera: ‚Já se vrátím učit matiku.‘“ Bože.
A má tady: „Udělej pauzu na smích.“
- Musíme to vylepšit. - Dobrý den.
Z finančního ohledu to byl těžký start školního roku.
Řeknu to na rovinu.
Když přijde na učitelský penzijní fond,
blížíme se k tomu, co bych velkoryse nazval
„nejhorším scénářem“.
No sakra.
Já se o ty sračky s penzí starat nemusím.
Moje peníze mi pracují jinak, jestli víte, co tím myslím.
Ale pořád máš penzi. To je automatické.
Sklapni, kámo.
V době po COVIDU
je 20 až 25 % studentů svým způsobem beznadějných.
Takže, ano,
začínáme nabádat učitele, aby si sehnali druhou práci na plný úvazek.
Druhou práci na plný úvazek?
Studenti teď mohou učitele žalovat.
- A řeknu vám, proč je to zlé. - Sakra.
Studenti mlátí učitele,
buď pěstmi, nebo tupými předměty.
- Třicet procent... - Letos jsou to jen špatné zprávy?
Existuje virální video, kde mi dítě namlátilo.
To je tak depresivní.
Připadá mi, že je po učitelství.
Zvolili jsme si vymírající profesi?
Ne. Myslím, že si vymírající profese zvolila nás.
Hej! Musíte se seznámit s Mitchem.
Možná z něj bude náš nový kolega. Má rád fotbal.
- Ach, vzrušující. - Super.
- Mitch. Těší mě. - Mě taky. Je to tak vzrušující.
- Na co jsi dělal pohovor? - Učitel tělocviku a vedoucí sportu.
Učitel tělocviku?
Jo, setkal jsem se s Grantem Mariachim?
- Grantem Morettim. - Morettim, jo.
- Šlo to fakt dobře. - Počkat.
Byl to pohovor na místo dalšího tělocvikáře,
nebo na nahrazení současného?
Nahrazení. Nahrazení.
Ruce nahoru. Doprostřed. Teď máte míč.
- Zabezpečte ho... - My... Vezměte si naše místa.
Super! Říkal jsem, že ti dva válí. Pivo, nebo tequilu?
- Oboje. - Ano!
- To je šílené. - Je to tak smutné.
- Vážně doufám, že se to nestane. - Grante.
- Kurva. - Jen tak někoho nevyhodí.
- Ano? - Čau.
Vyhazuješ Markieho?
- To je složité. - Počkat.
Ty už jsi v županu?
Ano. Jakmile dorazím do hotelu, hned si beru župan.
Jedno z životních potěšení.
Navíc jsem dostal lepší pokoj, takže tu mám sprchu s párou.
- Díky. - Vyhazuješ Markieho, nebo ne?
Má práce vyžaduje, abych dělal určité věci, které dělat nechci.
- Vyhazuješ Markieho. - Proboha. Do prdele.
Gwendolyn, Evane, nekomplikujme to víc, než to komplikované je. Konec.
- Teď mě nechte být. - Počkat.
Máme nápady k tvému proslovu.
Jaké nápady?
Některé z těch vtipů jsou špatné, nebo, jako...
Ne. To teď řešit nebudu. Ne, díky.
Ale kdybychom ti pomohli...
Užívám si županový čas. Pokecáme u večeře. Čau.
Co myslíš, že během županového času dělá?
Asi kouká na Extra s Mariem Lopezem.
- Grant se choval tak divně. - Já vím.
- Jako by schovával šlapku. - Evane?
- Proboha! Pasha! - Do prdele!
Kámo, jak je?
Jako návrat do minulosti.
To je Pasha, jeden z mých nejlepších kámošů z vysoké.
- Jak je? - Těší mě.
Ty jsi tu se Sourcely?
Jo. Obrážíme ročně tak deset těchhle akcí.
Co Sourcely dělá?
Trh s nevyužitou elektrickou energií je obří.
- Tak děláme korporátní arbitráž energie. - Jo, jo.
Pracujeme s obcemi, komerčními nemovitostmi, i s pár obytnými.
- Ach, jo, jasně. - Jo.
Za pět až sedm let bude v téhle branži někdo na vrcholu.
Možná to budeme my.
- Přesně. - Přesně. Jo.
- Jo. - Jo.
Počkat. To je tvoje ženuška?
Ne, jsem pořád gay. To je Gwen, moje nejlepší kámoška.
- No, ještě jsi ho nezměnila. - Snažím se s ním vyspat.
- To se mi líbí. - Jsme kolegové.
Jsme... jsme učitelé.
- Hezky. - Jsme učitelé.
Učitelé? No, víte, musím říct, vy jste ti praví hrdinové.
- Díky. - Musím padat. Sejdem se večer?
- Jo, vyrazíme si. - Chcete reklamní tašky?
- To si piš. - Fakt?
- Jo. - Reklamní tašky miluju.
- Ty my nedostáváme. - Bože.
Super. No, napíšu ti a večer si vyrazíme.
Jo, bude to bomba.
Nechápu, že jste kámoši. Je tak byznysácký.
Když se opije, dělá jednu věc. Ukáže ti péro.
Ach, to se ti líbí.
Pokud snížíte množství poskytované vzdělání,
snížíte také vyhoření.
A není to koneckonců to, o co nám všem jde?
Jak často chodíš za Grantem,
abys mu řekl, že si ho jako šéfa ceníš?
- Proč? - Dobré vztahy, jistota zaměstnání a tak.
Grant nemá koule na to, aby mě vyhodil. Je to srab.
Pamatujete chemikářku, slečnu Davidsonovou?
Loni chyběla asi tři měsíce. Nevyrazil ji.
Byla na mateřské.
Viděli jste její dítě? Je tak vysoké. Děsí mě.
Bloknul jsem ji na Instagramu. Má malého Slendermana.
A teď zodpovím jakékoli otázky, které máte ohledně vyhoření studentů.
Co se děje?
Tyhle semináře mě štvou, kámo.
Tyhle kuřecí plátky jsou boží.
Asi si objednám další. Hej, kámo!
Dáš si další? Neměl bys jíst ani tyhle. Vypadají nedovařené.
Tak jsem si je objednal. Kuře je jako losos.
- To růžové má mít pokojovou teplotu, kotě. - Fajn, kotě.
Grante, ty vtipy.
„Učitelský pokoj.
Jo, dejte jim pokoj.“ Cože?
Je to tam asi čtyřikrát.
Odvolávám se na ten vtip.
Odvolej ho úplně.
Evane, Gwendolyn, znám své publikum. Vím, co dělám.
Pokud nechceš ty vtipy předělat, tak je škrtni.
Nemusí to být komediální projev.
Nemusí mazat vtipy, pokud bude ochotný smazat celý proslov.
- Musíš to napsat celé znova. - Markie.
Teda, myslí tím, že máš pořád čas to vylepšit.
Říká, že to může být dobré. Má to potenciál.
Jo, vylepši tu část o tom, jak rád projíždíš automyčkou.
- Co to má co dělat s funkcí ředitele? - Níž to vysvětluju.
Jen čti dál, čti dál.
Zní to, jako bys neuměl číst,
jako by to za tebe psali poškoláci.
Počkat.
Můj bratranec vytvořil svoji vlastní verzi ChatGPT,
aby napsal zkurvenější verzi Perníkového táty.
Použij ho na napsání proslovu.
A dost. Už... už jsem dojedl. Moc díky.
- Moc díky. - Grante.
Co udělá? Vyhodí mě?
Proboha.
- Hej, královničko! - Bože!
- Jak je? - Malcolme.
- Ahoj. - Zapomněl jsem na tebe.
- Ahoj. - Fajn, díky.
Promiň. Jsem vyčerpaný.
Byl to bláznivý den.
Byli jsme na spoustě seminářů a všechny byly jako:
„Proto je učení horší, než kdy bylo“
a „Takhle se vyrovnáte s tím, že vás žáci mlátí.“
Bylo to prostě jako: „Bože!“
- Ach ne. - Co?
Přijel jsem kvůli šukání a pokojové službě. Jel jsem tři hodiny.
A ty teď řešíš:
„Žiju život, jaký mám?“
Jako...
Ale, ale vážně. Jako...
Jen se mnou chvíli mluv. Vážně myslíš, že bych měl být učitelem?
Jako, stojí to za to?
Jsem jako ten týpek, co tlačí šutr do kopce? Jak se jmenuje?
Robert?
Otázka osmá. Vyjmenujte pět typů bílkovin dostupných ve fast foodu Chipotle.
- Fajn, jehněčí. - Rozhodně ne.
Co byla třetí otázka? Napsali jsme...
PASHA SOURCELY POŘÁDÁ OBŘÍ PARTY
MĚL BY SES STAVIT
Měl bys zajít k sázkovým klecím.
Znám tam týpka. Nechá mě ten stroj odpojit.
Pak prostě...
Výhry celý den!
Je to taková magořina.
Mluví s chlapem, co ho nahradí, a ani o tom neví.
Bože. Musíme s tím něco udělat.
Přijde na to. „Vy jste mi to neřekli?“
- Nechci mu to říct. - Já taky ne.
Buďme upřímní, je to Grantova práce,
protože on je ředitel.
Fajn. Jsem rád, že jsme to spolu pořešili.
JDU BUDU TAM ZA VTEŘINKU
- Komu píšeš? - Tomu kámošovi, Pashovi.
Pashovi? Kdo to je?
- Znáte Sourcely, tu jeho firmu? - Jo.
Pořádají nějakou obří party. Hele. „Rozzáříme parket.“
Bože.
Vyplížím se odsud. Vy tu zůstaňte.
Půjdeme s tebou. Pojďme na párty.
Tenhle kvíz je nemožný.
- Máš pořád mámu? - Moc spolu nemluvíme, ale...
Markie, jdeme na party. Pojď.
Děvky mají přednost.
Jsem rád, že jsme se poznali. Napíšu ti.
Fajn. Uvidíme se, žabaři. Jdeme pařit s boháči.
Cililink! Tady ho máme. Král dorazil.
Hej, Dane, Eileen, pojďte sem. To je můj kámoš Evan.
Jak je, chlape? Dan.
Tenhle týpek byl na vysoké legenda.
Když zrušili celoškolní jarní pařbu,
našel nějaký sklad a přesvědčil Passion Pit, aby tam hráli zadarmo.
- Passion Pit? - Jo, byla to magořina.
Nemůžu uvěřit, že spali na mém nechutném gauči.
Sakra! Ten gauč zní nechutně.
Fuj.
To je Rick. Pardon. Pracujeme spolu.
Jen chci říct, že rozhodně miluju, co děláte
v ohledu na solární energii a tak podobně.
- Díky. Super. - No, rozhodně ti děkujeme.
Ale jako, to, co vy děláte, učíte a tak?
- Je to tak ušlechtilé. - To jo.
Víte, potřebujeme drsné učitele jako jste vy,
aby učili další generaci kriticky myslet, kvůli vší té dezinformaci.
Ach, dík. Jo. Připadá mi, že mojí prací je říkat dětem, ať odloží mobily.
Zatímco já jsem spíš...
To se školou je spíš bokovka.
Jsem spíš úspěšný byznysový konzultant.
- Zajdem si pro pití? - Jo. Jsem na suchu.
Řekni mi něco víc o téhle vizitce.
„Epesní podnikatel, generální ředitel.“ Máš tu i „děvka“.
Jo, v Austinu jsme divní.
Chodíte někdy do nákupáku?
Mám čtyři psy, čtyři venčitele psů.
Navíc mě šéf často nechává makat z domu. Můj nový domácí kancl je boží.
- Koupil sis dům? - Loni na podzim, za hotové.
To je sen, kámo.
Upřímně, já nad koupí domu nemůžu ani přemýšlet.
Já si stěží našetřil, abych si mohl dát něco na spoření.
Každý pořád odsuzuje kapitalismus. Jako, no, co budeš dělat?
Umřeš chudý?
Ne. To je nechutné.
Víš, v Sourcely potřebujeme dobré lidi.
To je tak hezké. Díky.
Ne, jako, nevím nic o solární obecní arbi...
Co to bylo? Arbitráž?
Arbitráž. Jo. A co?
Potřebuješ jenom znát lidi, a ty lidi znáš.
Stačí říct a můžeme se o tom začít bavit doopravdy.
Takovou vířivku si musíme pořídit do školy.
Nemáme na tužky. Vířivku si nepořídíme.
„Nemáme na tužky.“
Co je to s tebou?
Nevím.
Přemýšlíte někdy nad tím, jaký by byl váš život, kdybyste měli jinou práci?
Kámo, jo.
Ach, šel jsi na jednu nóbl párty a najednou
pochybuješ o celém svém životě, co?
Je to jen kočičí zlato, hoši.
Kočičí zlato je pořád zlato.
Co bys dělal, kdybys najednou měl hrozně moc volného času?
Jako, hrozně moc.
Asi bych se zase dostal do formy.
- To je super. - Jo.
- Proč? - Jen tak.
Pojď sem. Přijde mi, že křičím.
Ne, jsem tady. Je to... jsem v pohodě.
Bojíš se? Neumíš plavat?
- Kdo ti to řekl? - Cože?
Neumím plavat.
Byl to vtip. Myslíš to vážně?
Nejsem na to hrdý, jasné?
Počkat. Ale jsi trenérem plaveckého týmu.
Já vím. Ale na to jsou potřeba úplně jiné dovednosti, jasné?
Legendární trenér Belichick taky neběhá
a nenosí chrániče a tak podobně.
Může to zůstat mezi námi?
- Jo, jasně. - Fajn. Díky.
Možná bych tě to mohla naučit, až Nick postaví ten náš bazén.
To by se mi líbilo.
Myslíš, že je normální, aby nezaměstnaný muž
trávil všechen čas vlastnoručním kopáním bazénu?
Co je dneska vůbec normální?
Podle mě to vůbec normální není.
Promiň. Nikdy jsem to neřekla nahlas. Jen nikomu neříkej, že jsem to řekla.
Můžeš mi říct prakticky cokoli. Mám pusu na zámek.
Jen říkám, že existuje důvod, proč jste si vybrali tuhle profesi.
Kariérního poradce dělám jen proto, že když jsem byl na střední,
kariérní poradce se ptal na moje kariérní cíle.
Nic mě nenapadlo, tak říkám „kariérní poradce“.
Pak jsem si musel dělat magisterské.
Čtyři roky mého života.
Neříkám, že učení nemiluju.
Jako, učení miluju hrozně moc.
Je to smysl mého života.
Jen mi přijde, že je to pořád těžší, že jo?
Jasně, že je.
Tyhle děti, jsou...
Nevím. COVID něco způsobil, kámo.
Všechny zabil.
Nedokážu je ve třídě srovnat.
- Děti si vymýšlí nemoci. - Furt se po sobě někde plazí.
Myslíš, že to bude jednodušší, když budeš dělat něco jiného?
Všude narazíš na překážky, na lidi, se kterými nechceš pracovat.
Pamatuj, co je důležité.
Milovat to, co děláš, lidi okolo sebe,
lidi, kteří tě podporují.
Dobří lidé jsou dobrými učiteli.
A, Evane, ty jsi dobrý člověk.
„Dobří lidé jsou dobrými učiteli.“
To je tvůj proslov, to bys měl říct.
Tvoje rady už mě nezajímají.
Přednesu ten projev, jak jsem ho původně napsal, a konec diskuze.
Uběhlo 30 minut. Musíme vylézt, nebo umřeme.
No tak!
Budíček.
- Bože. - Probuď se!
- Malcolme, proboha. - Je krásný den v Dallasu v Texasu.
- Máme nebe bez mráčků. No tak. - Bože.
Mám pro nás fajn itinerář.
Půjdeme na Dealey Plaza a omrkneme, kde to schytal Kennedy.
Nemůžu jít na Dealey Plaza, Malcolme. Mám na práci konferenční věci.
- Jsem na učitelské konferenci. - Fuj. Proč?
O čem to mluvíš? Nejsem na dovolené.
Je to pracovní akce.
Tak proč jsem tady já?
Holka, já ti nevím. Proč jsi tady?
To si děláš prdel?
Já to tak nemyslel. Jen jako...
Nedělej ze mě blbce. Pozval jsi mě, jasné?
Tenhle rozhovor jsme vedli už asi padesátkrát.
Nemůžeš pořád dělat všechno podle sebe.
Musíš brát v úvahu i mě.
To je něco, co si říkají lidi ve vztahu,
a my ve vztahu nejsme.
Z mnoha rozličných důvodů.
Ale pamatuj, že hodněkrát
jsem chtěl být zase ve vztahu a ty jsi nechtěl být zase ve vztahu.
Fajn, jo.
Jako, jednou, někdy v roce 2022, jsem tě odmítnul.
A kvůli tomu se ke mně můžeš navěky chovat jako kretén. Tak to je?
Kdo kurva jel sem, do Dallasu, kvůli tobě? Já.
Tenhle rozhovor skončil,
protože odteď už budeme jenom kámoši.
Budeme kámoši, kteří spolu nešukají,
protože mě unavuje tahle zmatená
miláčkovací, vztažíkovací atmoška.
„Vztažíkovací.“
To je fuk. Máš recht.
Ale nečekej, že tě povezu ve 3:00 na pohotovost,
protože myslíš, že máš rakovinu.
- Nečekám, protože jsme jenom kámoši. - Super. To se mi líbí.
Evane, dáváš dýška pokojské?
Ach, čau, Malcolme.
Ahoj, Gwen.
Proč je to tu divné? Jste na mě naštvaní?
- Eve. - Hej!
- Můj skoro brácho. - Jak je?
Včera jsi nám chyběl. After-party byla šílená.
Skončili jsme v takové totálně nové putyce.
Sakra, jo. Jo. Tenhle brunch je super, kámo.
Všechno je tu špičkové. Tohle je šampaňské, žádné prosecco.
Věže z mořských plodů, všechno bio.
Ty mořské plody jsou z Indického oceánu.
- Jak dekadentní. - Jo.
No tak, Evane. Jsi tady. Dorazil jsi.
O co jde? Na rovinu. No tak. Chceš pracovat v Sourcely.
Já... to zvažuju.
- Zvažuješ... Kurva, jo! - Nezavazuju se.
- Jen říkám, že to zvažuju. - No, Evane, jsem nažhavený.
Změní se ti život. Bude to super.
...vzít si půjčku u mé banky...
Ach, Rick je tady.
Míval jsem na kreditce obrázek vlka,
ale teď na ní mám dva koně.
Jo. Dan ho pozval, aby nám představil svoje „podnikatelské nápady“.
Je fajn, že jste na něj hodní. Má pár koleček navíc.
- Ach, děláte si z něj srandu? - Ne, jen...
Je tady, abyste se mu vysmívali?
- Cože? Ne. Já... - To si kurva děláš prdel?
Takže je to prakticky jako donáška,
akorát najímáte někoho, aby trávil čas s vaší divnou a opuštěnou babičkou.
Jo, náš investiční tým si to zamiluje.
- Pardon. O co jde? - Rick nám představuje...
- Jakže se to jmenuje? - Dotkni se babči.
- Proč se to tak jmenuje? - Protože se dotýkáš babiččina srdce.
Co je tak vtipného?
Vy víte, že Rick má kurva skutečnou práci?
Je to vysokoškolský poradce. Pomáhá dětem na vysokou.
Cože to děláte tady v „Sourcely“?
Evane, už jsem ti to říkal. Arbitráž energie.
To nic neznamená. Nikdo nikdy neslyšel o arbitráži energie.
Je to totálně vymyšlené. Není to skutečná práce.
- Odcházíme. - Co to děláš? Tohle je...
- A když jsi opilý, chováš se jako gay. - Hej! Ještě mám pár nápadů.
Počkat. Neměl jsem čas si dát ty krevety, tak si je prostě vezmu všechny.
Hej, no tak! Ty mušle jsme si nechali dovézt!
Ricku, jsi lepší než všichni ti lidi tam.
Jo. To je kurva jasné.
Je to ta nejjasnější věc na světě.
Přivítejme jednoho z našich hlavních mluvčích.
Ředitel Grant Moretti ze střední školy Morrison-Hensley.
Díky. Díky.
Zdravím. Bože. Jste tu včas.
- Věž z mořských plodů? - Jo. Netrap se tím.
Vybavuji si příběh,
jak jsem potkal velmi mladého učitele z Rakouska jménem Arnold.
A zeptal jsem se ho: „Co bys chtěl učit?“
Po velmi, velmi dlouhém přemítání,
Arnold konečně zvedl ruku a říká:
„Já se vrátím učit matiku.“
Možná vás to při pohledu na mě nenapadne, ale hrozně rád projíždím automyčkou.
Jako, nic se nevyrovná deseti minutám svobody, když jste sami
v tunelu plném pěny.
- Lidi, totálně si to dává. - Já vím. Zná své publikum.
Věděl jsem, že mu to půjde.
Některé z těch nejvíce naplňujících a nejlepších vztahů
mám s učiteli, které považuji za své přátele.
Dobří lidé jsou dobrými učiteli, na což nesmíme nikdy zapomenout.
- Řekni něco. - Ne, ty.
Viděli jste někdy videa dětí, co poprvé jedí citrony?
Markie, chtěli jsme s tebou mluvit o něčem znepokojivém, o čem jsme se doslechli,
a týká se to tvého zaměstnání ve škole.
Slyšeli jste klepy, že přemýšlím o odchodu?
- Něco takového, jo. - Tak nějak, jo.
No, zní mi to, že moje strategie funguje.
Tvoje strategie?
- Nikdy jsem vám o ní neřekl? - Ne.
Každý rok předstírám, že odcházím.
Jdu ke Grantovi do kanclu, řeknu, že mám nabídku na novou práci, ale nemám.
Ale díky tomu si mě víc váží.
Cože?
To je ta nejzkurvenější magořina, co jsem kdy slyšel.
Neuvědomuje si, že jím manipuluju.
Lidi, musím vyrazit. Po cestě se zastavím u babičky.
Ty jsi drahoušek.
Jo, dluží mi asi 400 babek. Tak se mějte.
Pokud vyrazíme během deseti minut, vyhneme se zácpě.
Grante, kolik sis toho sbalil?
Jen vše, co potřebuju.
Hej, Grante. Nenahrazuj Markieho, ano?
Nemá žádnou novou nabídku práce. Jen si s tebou hraje, lže.
- Ach, to vím. - Ty to víš?
Jistě. Každý rok předstírá, že končí.
Já každý rok předstírám, že sháním náhradu. Je to jako tanec.
To je tak toxické. Celý víkend jsme byli strachy bez sebe.
Ricku, proč máš to oblečení Sourcely?
Dělali si z tebe srandu.
Kámo, ne.
Tak u nás prostě vtipkujeme. A dělali si srandu z tebe.
- Proboha. Vypadáš jako Neo. - Tak zatím.
Hej, Mitchi! Jak je, kámo?
Ricku, nechoď daleko. Hned teď odjíždíme.
Víš, Pasha mi poslal fotku svého zadku.
Ukaž.
České titulky Barbora Lutovska