‏די.
‏ששש...
‏את רעבה?
‏די, אבא יכין לך אוכל.
‏ששש... בואי נכין לך אוכל.
‏מה?
‏ששש...
‏בשאר.
‏אבא?
‏מה אתה עושה פה?
‏מה זה? אתה רוצה לסבך את כולנו?
‏שירה?
‏מה קרה? ‏-קחי אותה, תסגרי את הדלת. חדירה.
‏להיכנס לבתים.
‏אל-חי, תראה.
‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏נו, זה לא אותו ילד שאימנת לאגרוף, אה?
‏הוא לא היה עושה דבר כזה בחיים, ‏אני אומר לך.
‏זה משנה?
‏נכנס ליישוב עם סכין, העלה פוסט:
‏"אל תחשיבו את הנהרגים למען אללה כמתים" ‏וכל השיט שלהם,
‏ואז הוא ואבא שלו ‏מקפיצים את כל הגזרה ונעלמים.
‏זה הכול שואו, זה מה שאני אומר לך.
‏אז בוא תגיד לצבא שזה הכול שואו, ‏שיעזבו את זה.
‏זה בן של פעיל חמאס.
‏אתה יודע מי זה ג'יהאד חמדאן.
‏אני חי איתו חצי שנה, אני מאמן אותו.
‏הוא ילד, הוא לא שהיד.
‏זה אנחנו דחפנו אותו לזה. אני.
‏רד, רד מזה, דורון. ‏אתה דחפת לו את הסכין ליד?
‏מה זה קשור אליך?
‏אני רציני, אל תיקח את זה אליך. ‏תוציא לך את זה מהראש.
‏זה שלי...
‏הייפא, בואי הנה.
‏תהיי בשקט ותני להם לעשות מה שהם צריכים.
‏מספיק, הייפא.
‏אום בשאר, קדימה, הולכים. קדימה.
‏היי.
‏אביחי, אל תברח לי. ‏אני מכירה את הפרצוף הזה.
‏אין מצב שהם משאירים אותי ביחידה.
‏אז תהיה קצת בבית. זה לא סוף העולם, לא?
‏מישהו צריך לגמור את הדק, הגג תכף עף,
‏ליבי וגיא צריכים נהג פול טיים, לא?
‏יהיה בסדר.
‏אני סומכת על אלי ועל גבי ועל היחידה ועליך.
‏יהיה בסדר.
‏סליחה רגע.
‏איפה הם? אני רוצה לדבר איתם. ‏-רגע, דורון, הם רק הגיעו.
‏תן לי לעשות את העבודה שלי.
‏אני הייתי אצלה בן בית.
‏אם היא יודעת משהו, אני מוציא את זה ממנה.
‏בוא, אני נכנסת איתך. ‏-בואי.
‏מה זה? איפה המפתחות?
‏מצטער.
‏אום בשאר, אני מצטער שגררנו אתכם לכאן.
‏אני אדאג שזה לא יימשך הרבה זמן.
‏בן אחד יש לי ואתה הרגת אותו.
‏הוא לא מת וגם לא ימות, אני מבטיח לך.
‏אבל אם את יודעת משהו...
‏שתוק עכשיו, פעם אחת תקשיב לי.
‏בעלי ישב בכלא 20 שנה. 20 שנה.
‏הוא יצא והניח לכול, לשנאה, לאלימות, לכול.
‏והבן שלי ילד טוב,
‏הוא התרחק מבעיות כל חייו.
‏ואיפה שניהם עכשיו?
‏למה?
‏בשאר אהב אותך, חשב שאתה חבר שלו.
‏למה שיקרת לו? בשביל מה?
‏אני מתחננת אליך,
‏אני לא יודעת איך קוראים לך ‏ולא יודעת מי אתה,
‏רק שלא יהרגו לי אותו, בבקשה.
‏אנחנו נעשה הכול, אל תדאגי, ‏אבל את חייבת לעזור לנו.
‏אתמול בלילה ג'יהאד ‏דיבר עם נאסר ואחר כך יצא.
‏שאלתי אותו, לאן? מה אתה עושה?
‏הוא לא אמר לי כלום. ‏אפילו לא הסתכל לי בעיניים.
‏"שלחנוך לגלות את האמת ולהיות מבשר ומזהיר,
‏ולא תישאל על יורשי שאול..."
‏"לא תנוח דעתם של היהודים, ‏וגם לא של הנוצרים,
‏עד אם תלך בדתם..."
‏צדק אללה העצום.
‏אללה ירחם עליו. ‏-תודה.
‏שלא תדע עוד צער.
‏תנוח.
‏אבו ג'לאל, תביא לו כוס מים בבקשה.
‏יודע מה, אבו פאוזי, ‏נשבע באללה שהתייחסתי לאחיך בכבוד.
‏אם זה היה מישהו אחר ‏בכלל לא הייתי מדבר איתו.
‏ברור, אבו מוחמד.
‏גם אני וגם אחי מבינים את זה. ‏-הסברתי לו את המצב כאח לאח.
‏כאבא לאבא.
‏אני מבין.
‏אבל נראה שהוא לא רוצה לשמוע מה אני אומר.
‏לא, ההיפך.
‏אני ואחי מודעים מאוד למצב,
‏אבל הדברים יצאו משליטתנו.
‏תקשיב לי, אבו פאוזי,
‏בשאר ילד קטן, ‏הוא לא יוכל להיות אחראי להחלטותיו.
‏אתה צודק,
‏אבל תקשיב רגע...
‏הוא לא יכול לברוח מהעונש שמגיע לו.
‏אין לו לאן לברוח.
‏ברור?
‏ברור. ‏-טוב.
‏ברור לגמרי, אבו מוחמד.
‏בגללו איבדתי את בני פאוזי.
‏אתה חושב שאני יכול לשכוח את זה?
‏אבו פאוזי, אתה הבנת אותי, נכון?
‏תביא את הנער ובוא נסגור את כל העניין.
‏בטח, אבו מוחמד.
‏ספאא'.
‏מי אתה? ‏-אני חבר של בשאר. את יודעת איפה הוא?
‏לא, אני לא בקשר איתו.
‏אני יודע שהוא היה פה אתמול בלילה.
‏הוא בא, אבל לא דיברתי איתו. הזהירו אותי.
‏את יודעת שאחרי שהוא יצא מפה ‏הוא הלך לעשות פיגוע?
‏יש לו מזל שאף אחד לא נפגע.
‏את חייבת לעזור לי למצוא אותו
‏לפני שהצבא יגיע אליו
‏או חמאס. גם הם מחפשים אותו.
‏אתה חושב שאני לא יודעת מי אתה?
‏תן לי להיכנס.
‏הוא התקשר אלייך היום? ‏-תעזוב אותי.
‏תעזרי לי.
‏אני רוצה להציל אותו.
‏אתה לא מבין שהוא מעדיף למות ‏על קבלת עזרה ממך?
‏אין לי מה לעשות עם זה, תבין.
‏מבחינת המערכת הוא כבר לא משת"פ,
‏הוא מחבל, אני מצטערת.
‏עזבי אותי מהמערכת,
‏אני שואל אותך אם את יכולה לאתר אותו, ‏כן או לא?
‏לא, הוא ניתק הכול והוא מתנהל כמו מבוקש.
‏חוץ מזה שהוא לא בדיוק ‏בראש סדר העדיפויות שלנו עכשיו,
‏אתה יכול להבין את זה.
‏הבנתי אותך. סבבה, תודה.
‏אם הוא יתקשר למישהו זה יקפוץ.
‏יותר מזה אין לי לשים על זה עכשיו. ‏-הבנתי אותך, תודה.
‏כוס אמק.
‏טוב, דיברתי איתם אתמול. ‏אל תתרגש מהצעיר, בסדר?
‏הוא יחפש אותך,
‏אבל בנצי הוא הבכיר. ‏אני מכיר אותו, הוא מבין עניין.
‏דבר איתו הכי פשוט. בדיוק מה שהיה וזהו.
‏אתה לא לוקח על עצמך כלום.
‏ברור?
‏אביחי.
‏ברור?
‏כולם מאחוריך במאה אחוז.
‏תן להם את מה שהם רוצים לשמוע וזהו,
‏הם יעופו מפה כמו שהם באו.
‏יש?
‏יאללה.
‏מה המקום הזה?
‏אנחנו בטוחים פה.
‏אבא, אני מצטער מאוד על מה שקרה.
‏לא ידעתי מה לעשות.
‏אף אחד לא מאמין לי.
‏אפילו אתה לא.
‏אז זה הפתרון שלך? ‏להרוג יהודים ושהם יהרגו אותך?
‏למי זה היה עוזר?
‏זה רק היה גומר אותנו.
‏גם אתה היית עושה אותו דבר.
‏אל תגיד לי שלא.
‏בעצם זה בדיוק מה שעשית.
‏אבל אני לא הכנסתי מוח'אבראת הביתה.
‏הוא אימן אותי, אבא, אתה לא מבין?
‏אימן אותי.
‏מי היה לי חוץ ממנו?
‏אתה היית פה?
‏לא היית. ‏-אימן אותך?
‏הכול שקרים, בני.
‏הכלב הזה ניצל אותך.
‏אבא.
‏אמרת לדוד נאסר שאנחנו כאן?
‏למה נתת לו לבוא?
‏הוא יהרוג אותי אחרי מה שקרה לפאוזי.
‏תירגע, בשאר, זה דוד שלך.
‏איך אתה? ‏-בסדר.
‏אתם מחזיקים מעמד? ‏-בסדר.
‏בשאר שם...
‏בוא, בוא נלך הצידה. ‏-בוא רגע.
‏אין לנו ברירה. חייבים לחסל אותו.
‏לא, אחי, לא.
‏אני לא יכול. אני לא רוצה, ‏נאסר, אני לא רוצה.
‏תקשיב לי, כבר איבדתי את הבן שלי. ‏אין לי מה להפסיד.
‏בסדר.
‏קח. תשאיר את זה אצלך.
‏תשמרו על עצמכם, אתה ובשאר.
‏אל תדאג, אחי.
‏בשאר.
‏-עזוב אותי.
‏הם יראו אותנו.
‏מה קרה לך? השתגעת? ‏-מה אתם מתכננים?
‏אל תשקר לי.
‏מה קרה לך? תפסיק להתנהג כמו ילד קטן.
‏בוא.
‏בוא איתי.
‏בנקודה הזאת הלוחמים כבר בתוך הקובייה.
‏שגיא צור ודורון קביליו. ‏-הם בדיוק פרצו.
‏פרצו לפני או אחרי הירי? ‏-אחרי. שנייה וחצי אחרי.
‏מהמרפסת של הדרומי היה קו ישיר אליהם.
‏אבל בשום שלב לא היה משם ירי.
‏בשום שלב גם לא היה אמור להיות שם כוח שלנו.
‏אז למה לא ביקשת אישור לירי?
‏למה לא ביקשתי?
‏הצוות שלי על הקרקע,
‏אני זיהיתי איום, כנראה צלף.
‏בנקודה הזאת מתחילה ספירה לאחור של שנייה,
‏ובשנייה הזאת אני אמור לאמוד טווח, ‏התקדמות, מהירות רוח, לכוון,
‏להוציא נשימה ולשחרר כדור
‏ולפגוע.
‏שנייה.
‏טוב, אני רוצה לשאול אותך שאלה אחרת.
‏מאי 2009, הגדוד בשכם.
‏ירית באזרח פלסטיני לא מעורב
‏שהחזיק אקדח צעצוע. ‏-נכון.
‏שנתיים אחר כך, מרץ 2011, חברון,
‏חלון מעל מכולת. ‏-מאפייה.
‏סליחה?
‏היא פתחה חלון מעל מאפייה.
‏חצי שנה אחר כך,
‏אתה זוכר מקרה בסילואד, נער...
‏אני זוכר את כולם.
‏אתה רוצה לדעת מה הוא לבש?
‏אתה לא מזהה פה בעיה?
‏תגיד לי, מה אתם חושבים שאנחנו עושים פה?
‏מה זה נראה לך, סימולטור בבאלי"ש?
‏יש לך מושג מה זה שמאה איש ‏מנסים להרוג את הצוות שלך?
‏מאה איש, ואף אחד לא במדים.
‏זה לא שדה קרב, זה סיוט.
‏הצוות שלי סומך עליי.
‏הם יודעים שאני שם למעלה, שומר עליהם,
‏וזה אומר להגיב מהר.
‏ומה אם עשית טעות?
‏עשיתי הרבה טעויות,
‏וזה עליי לכל החיים.
‏טוב, בוא נתחיל מהתחלה.
‏כמה זמן הוא שם?
‏בוא'נה, אחי, טחנו אותו.
‏נו?
‏מה קורה?
‏בני שרמוטה, גמרו את הבן אדם.
‏להביא לך משהו, אביחי?
‏תביא לו מגבת, אחי. הוא נכנס איתי להתקלח.
‏מה אמרת להם? ‏-נו, מה, עכשיו גם אתה? אלי.
‏רק את האמת, אלי. ‏-מה זה האמת?
‏מבקשים ממני עכשיו דוחות ‏על פעילות לפני 11 שנה.
‏מדברים איתי על אבחון פסיכולוגי.
‏מה נהיית לי, דברן פתאום? כוס אמק.
‏נו, למה זה טוב עכשיו? אלי...
‏אחי, סתם, הוא נבהל, אחי. ‏אני... אני אדבר איתו.
‏לאט לאט, אין לאן למהר. לאט לאט.
‏נשבע באלוהים, ‏אני לא מאמין שאני עומד על הרגליים.
‏איך אתה יודע ערבית?
‏אבא שלי מלבנון
‏ואמא שלי ממצרים.
‏הם נפגשו באמצע.
‏מאיפה אתה? ‏-ראס אל-עמוד.
‏באמת? מאיזו משפחה? ‏-משפחת עבד רבו.
‏אתה מכיר? ‏-בטח.
‏עבד רבו משפחה גדולה.
‏יש לכם קרובי משפחה בירדן, נכון?
‏מאיפה כל המידע הזה?
‏אני עובד בעירייה, אני מכיר את כולם.
‏עובד בעירייה? אמרו לי שנפצעת מירי.
‏איך זה שאתה עובד בעירייה?
‏אם תצטרך משהו ממשרד הפנים או מביטוח לאומי,
‏יש לי קשרים שם.
‏תודה, גבי.
‏די, מספיק. ‏-לא, עוד קצת.
‏מספיק, חביבי. ‏-עוד קצת.
‏אילען דינאכ, אתה.
‏עוד לילה בהילטון?
‏כן, אחי.
‏קח, הבאתי לך פה שמפו, אני יודע? ‏משחת שיניים, מגבת.
‏איזה גבר אתה. תודה, אחי. תודה רבה.
‏חדרנית נהייתי.
‏מה קרה? ‏-סתם, החקירה המזדיינת הזאת.
‏אביחי חפר לעצמו בור אחו שרמוטה.
‏הבן אדם מת להעניש את עצמו. מת.
‏דפוק.
‏טוב, תקשיב, הילה פה, אני יודע? ‏חופרת לנו פה במאגרים,
‏אז אל תסתובב עם תחתונים, שלא תיבהל. ‏-אל תדאג.
‏יאללה, אחי, אני זז.
‏אם אתה צריך עוד משהו, דבר איתי, כן?
‏תודה על הדברים, אחי. ‏-בכיף.
‏אוהב אותך. ‏-גם אני.
‏סע בזהירות, אה? אל תירדם לי על ההגה. ‏-טוב.
‏היי.
‏מה, שעות נוספות? ‏-לא, סתם פה בשביל הכיף.
‏ואתה? מה אתה עושה פה בשעות כאלה?
‏אני גר פה.
‏אתה רציני?
‏זה זמני.
‏אם באת לשאול על בשאר, אז...
‏אין כלום בינתיים. ‏הוא בטח כבר הבין שיושבים לו על הקו.
‏מה קורה עם האני?
‏כלום.
‏יש לו חוש למל"טים, לסוציופת הזה.
‏הוא לא נשאר בלי גג מעליו ליותר מדקה,
‏אבל בסדר, אין ייאוש בעולם, לא?
‏נמצא אותו.
‏טוב, אני אזוז. לילה טוב.
‏תגיד, בא לך לשתות משהו?
‏את מזמינה אותי לצאת איתך כאילו?
‏בכיף, תפרגן לעצמך.
‏זה היה בתקופה שבה לכל מפקד בחמאס
‏היה בית עם שלוש קומות.
‏מחסני נשק במרתף, מפקדה בקומת ביניים,
‏מגורים בקומה עליונה.
‏האני, גם היה לו כזה ארמון.
‏הבית הכי יפה בג'באליה.
‏עכשיו, עד 2008 לא היינו מפגיזים ‏את הבתים שלהם.
‏ב"עופרת יצוקה" המדיניות השתנתה.
‏ב"צוק איתן" הייתי דסקאית צעירה, מורעלת,
‏שהאני אל ג'עברי זו המטרה מספר אחת שלה.
‏הבן אדם היה אחראי למוות של עשרות ישראלים.
‏הוא היה מוריד טיל על גן ילדים ‏בלי למצמץ בכלל,
‏מלאך המוות היינו קוראים לו.
‏ופתאום מודיעים לי ‏שאם יש מידע ודאי שהוא בבית
‏אז מפגיזים.
‏ב-7 באוגוסט המקור שלי מודיע לי שהאני בבית.
‏שתי הנשים שלו,
‏חמישה ילדים, 5 עד 15,
‏עוד כמה שומרי ראש וקרובי משפחה והאני.
‏אני מרימה טלפון לראש דסק שמעביר לחמ"ל
‏שמעביר לשר הביטחון
‏שמתקשר ישירות אליי ושואל אותי: זה ודאי?
‏ואני פתאום קולטת שהם אשכרה ‏הולכים להוריד טיל על הבית
‏עם כל הנשים והילדים והסבתות.
‏והוא לא היה שם.
‏שבעה בני משפחה הלכו לו בשנייה
‏והאני ניצל.
‏אחר כך גילינו שהייתה לו ‏מנהרת מילוט מתחת לבית.
‏חודשיים אחר כך מתחיל גל של זוועות.
‏פיגועים, הרוגים, והכול האני.
‏הלכתי לכל ההלוויות.
‏לא פספסתי אחת.
‏גם אם היית מחסלת אותו
‏היה מגיע עוד אחד.
‏תמיד מגיע עוד אחד.
‏זהו, שלפעמים אתה חושב,
‏אולי פה זה ייגמר.
‏אולי לחרא הספציפי הזה אין תחליף.
‏זה בשאר.
‏איפה אתה? מה עשית בהתנחלות? השתגעת?
‏זה בגללך, כלב. מה עוד יכולתי לעשות?
‏תקשיב, בשאר, תגיד לי איפה אתה.
‏תקשיב אתה.
‏האני אל ג'עברי פה בגדה.
‏אבא שלי ודוד שלי רוצים לשלוח אותי אליו.
‏טוב, אין מצב. לא ניתן להם, בשאר.
‏אבא שלי ודוד שלי נפגשו וסגרו את זה ביניהם.
‏אבא שלי אומר שזה כדי לעשות סולחה,
‏אבל אני בטוח שהאני יהרוג אותי.
‏איפה תיפגשו?
‏באל ערוב. האנשים שלו יאספו אותי משם.
‏איפה בדיוק?
‏דורון, תבטיח לי שלא תיגעו באבא שלי.
‏מבטיח. איפה באל ערוב?
‏ברחוב אל-אמין.
‏מחר ב-11 בבוקר.
‏אנחנו נהיה שם.
‏אף אחד לא יפגע בך. מילה שלי.
‏תבוא אתה, טוב? אל תשלח חיילים. ‏אם יהיה שם ירי הם יחסלו אותי.
‏בשאר, חביבי, אל תדאג, ‏אנחנו נוציא אותך מזה.
‏בשאר.
‏בשאר, שמעת?
‏כן.
‏הסוללה נגמרת, אני חייב לנתק.
‏הכול בסדר, בשאר?
‏הכול בסדר.
‏נו? ‏-מה נו? נכנסים לאל ערוב ושולפים אותו.
‏דורון, אני חושב שזו מלכודת. ‏-זה לא מלכודת, אני מכיר אותו.
‏ראינו איך אתה מכיר אותו.
‏לא הפתיע אותך בכלל אף פעם.
‏הוא ביקש את העזרה שלי, ‏אמרתי לו שאני אהיה שם.
‏תהיה שם ומה? ‏-וכשהחבר'ה של האני יגיעו לשם נעצור אותם.
‏לעצור אותם זה יהיה פספוס.
‏האני לא יעשה דבר כזה בלי תצפית.
‏אם נעצור את החיילים שלו הוא ידע את זה,
‏וגם אם נצליח להוציא מהם מיקום,
‏אין מצב שהוא עוד יהיה שם כשנגיע.
‏מה את מציעה?
‏יש לנו איכון על בשאר.
‏שדורון יחבור אליו לפני האיסוף, ‏ייתן לו מדבקה,
‏יאספו אותו, יגיעו להאני, ‏ואז יהיה לנו איתור וזיהוי קולי.
‏ואז מה?
‏ואז נוריד אותם.
‏תגידי, את התחרפנת לגמרי?
‏גבי,
‏תחשוב טוב,
‏האני אל ג'עברי, ראש הזרוע הצבאית של חמאס,
‏פה אצלנו בידיים.
‏מתי עוד תהיה לנו הזדמנות כזאת?
‏את רוצה להוריד עליו טיל? על בשאר?
‏היא צודקת, אחי. ‏-מה צודקת? מה?
‏זאת הזדמנות שאנחנו לא יכולים לפספס.
‏אני הבטחתי לו שאני אעזור לו. ‏מה אני אגיד לו עכשיו? התחרטתי?
‏אתה לא אומר לו כלום הפעם.
‏דורון, אם האני ימשיך לפעול, ‏זו שפיכת דמים כמו שראינו בפיקוד.
‏הוא לא יפסיק.
‏אין לנו ברירה.
‏מה יש לכם?
‏אני נותן לזה אישור.
‏עכשיו תתחפפו לי מהחדר.
‏דורון...
‏אני מצטער שהגענו למצב הזה.
‏גם אני.
‏אתה מבין שאין דרך אחרת.
‏רק ככה נסגור את הסיפור ויעזבו אתכם.
‏שאללה יהיה איתך, אחי.
‏אני מוכן.
‏מוכן.
‏טוב, מבחינת בשאר רק דורון פה, ‏אז אף אחד לא מתקרב בלי אישור.
‏איך שהוא יורד מהרכב עם המדבקה ‏הוא באחריות הטורף
‏ואנחנו ניתן לו להוביל אותנו להאני.
‏קיבלתם?
‏קיבלתי.
‏יש אות מהטלפון.
‏תעלי.
‏טוב, הקשבה. ‏בשאר הגיע, הוא מתקרב לסמטה ממזרח.
‏עוד דקה הוא נכנס, דורון.
‏תגדילי את הצפוני.
‏אני לא מצליחה לזהות.
‏סטיב, שגיא, צרו קשר עין איתו. ‏אין לנו זיהוי ודאי.
‏שגיא, יש לך קשר עין?
‏אני רואה אותו.
‏חצי קטנה אצלך.
‏הוא מתרחק.
‏כוס אמק, זה לא הוא.
‏אלי, זה לא הוא. זה לא בשאר.
‏נאסר, מה אתה עושה פה? איפה בשאר? ‏-כוס אמק.
‏נאסר, איפה בשאר?
‏אכזבת אותו. באתי לסיים את העניין.
‏היי, תירגע, חביבי.
‏אלי, תרחיק את כולם, יש לו חגורת נפץ.
‏תרחיק את כולם.
‏יש מטען.
‏הכול בסדר.
‏תעיף אותם מפה. ‏-תקשיב לי...
‏אמרתי לך, תעיף אותם מפה.
‏שגיא, תעוף מפה.
‏אלי, אני מוריד אותו. ‏-סטיב, לך מפה. תרחיק את כולם.
‏תקשיב לי. תסתכל עליי.
‏אני חבר שלך.
‏אתה יודע שאני חבר שלך.
‏אתה לא חבר שלי. אתה רצחת את הבן שלי.
‏אני מצטער.
‏מצטער?
‏אבל מאוחר מדי, אבו פאדי.
‏שגיא, שגיא.
‏מה זה היה? מה קורה שם?
‏סטיב.
‏מישהו רוצה להסביר לי מה קורה שם?
‏דורון, אתה איתי?
‏כולם בסדר?
‏נאסר מת. אנחנו צריכים חבלן.
‏מה קרה?
‏אי אפשר להישאר פה. ‏-למה?
‏קום, בני. בוא נלך.
‏אבא, מה יש?
‏לאן הולכים, אבא? מה קרה?
‏דוד שלך נאסר...
‏אבו פאדי עדיין חי.
‏עכשיו יחפשו אותנו פה.
‏יאללה, בני, יאללה, בוא נלך.
‏אבא, לאן נוסעים?
‏סע לחברון.
‏מה יש בחברון?
‏אתה ודוד נאסר חשבתם על משהו?
‏חשבתם מה נעשה?
‏זה לא משנה. סע לחברון, אני מכיר שם אנשים.
‏אבל נאסר לא הצליח.
‏אם נחזור לחברון האני יחפש אותנו שם.
‏אבא, אני שואל אותך, יש תוכנית?
‏תפסיק, בשאר, תפסיק.
‏תעצור את המכונית בצד.
‏אני רוצה לחשוב קצת.
‏אבא.
‏נראה לי נמשיך משם? ‏-כן, סבבה.
‏נלך פה ונרד לשם. ‏-שלא תיפלי לי פה.
‏תעזור לי רגע.
‏יאללה.