Tidligere...
- Du skal komme hjem. - Få dem ut!
Gilead skjøt ned flyene. Det er ingen overlevende.
Du trenger sikkerhet. Jeg må representere Gileads verdier.
- Så dere kan flytte inn hit. - Som hans nye kone og barn.
- Han fikk Warren drept foran meg. - Det er han villig til å overse.
- Jeg vil ha barnet mitt her. - Det vil aldri skje.
- Vi slutter ikke å kjempe. - Hva med Nick Blaine?
Jeg tilbød meg å hjelpe ham hvis han hjelper oss.
- Jeg er gift nå. - Du kan ta med deg Rose.
Faren hennes er kommandant. Rose er gravid.
Jeg må beskytte familien min, akkurat som du.
June Osborn lager fortsatt trøbbel. Det er på tide å løse det problemet.
Det er verdt å vurdere.
Vi minnes disse patriotene, deres offer for landet vårt.
Med frihet og rettferdighet...
Hei.
Det er nok en minnegudstjeneste i helgen.
High Park.
- Jeg skal lede en bønn. - Du må være forsiktig.
Hvordan føles den?
- Er den komfortabel? - Den er grei nok.
Jeg hater denne verdenen.
- Men jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Kommandant Lawrence. Velsignet dag.
- Velsignet og usedvanlig travel. - Virkelig. Jeg trenger et øyeblikk.
Greit.
- Det var en skyteepisode i Toronto. - Ja, mange er imot flyktningene.
Men jeg forstår det. Amerikanere kan være irriterende.
- June var til stede. - Øynene ser.
- Hun er ikke et mål, kommandant. - Hun kan være det.
Hun fikk amerikanerne til å sende soldater hit for å kidnappe barn.
Gileads regjering går ikke etter utvandrere for å henrette dem.
Det er vår nåværende politikk, så vidt jeg vet.
Kommandant, bilen din venter. Vi ligger etter skjemaet.
Hun hadde et valg, kommandant. Hun hadde tusen valg.
- Hun kjemper for datteren sin. - Det er dette som skjer i en kamp.
Alle får blod på seg. Alle.
Du vet at det er sant.
- Kom nå. - Denne veien, sir.
Ingen pleie, bare pryl
Alle veie - hunds og hyl
For et hundeliv
Om du bor på barnehjem
Lever du som fattiglem
Strielaken, aldri ull
Magen vår er aldri full
Kode brun!
Jenter!
- Velsignet dag, jenter. - Velsignet dag, forstanderinne Lydia.
Det er ingen synd å nyte jobben. Gledelig arbeid er Guds velsignelse.
Jeg tror Han ville foretrekke en mer passende salme.
- Ja, forstanderinne Lydia. - Fortsett.
Ja, forstanderinne Lydia.
De er så veloppdragne. Og de jobber med slik vigør og ånd.
Janine har vært en hjelpsom innflytelse.
Hun har vært en velsignelse.
Lydia...
Folk begynner å legge merke til din forkjærlighet for Janine.
Hun må finne en utplassering, ellers finner de noe annet til henne.
Det er galskap.
Jeg vet at det er litt uortodokst, men hvis du lar meg forklare.
Det gjør jeg ikke!
Fortsett.
Du har allerede latt henne omgås Angela.
Et kort besøk er én ting, men...
Å la henne bo på et rom i vårt hjem?
Nei.
Kan du unnskylde oss et øyeblikk? Takk.
Takk.
Mrs. Putnam, jeg tror kommandant Lawrence ser etter et annet bilde, -
-et som vil gjenspeile Gileads nye verdier.
Å få denne tjenerinnen i sitt hjem ville fullstendiggjøre det bildet.
Et hjem der kvinner vet sine roller, -
-og i gjengjeld blir disse kvinnene behandlet med respekt og nåde.
Jeg tror det bildet er veldig viktig for ham.
Men denne tjenerinnen...
Jeg vil fremstå som en idiot om jeg tar henne inn.
Tvert imot, du ville bli forbildet for tilgivelse og nåde.
Et nytt Gilead trenger nye kvinner ved roret.
Kvinner som er sterke og trofaste.
Kvinner som deg, om jeg får si det.
Ja.
- Jeg skal tenke på det. - Vidunderlig.
Kom.
Du er en vakker brud om jeg får si det.
- Hun sover lenge. - Ikke snakk for tidlig.
Dette er fint.
Ja.
- Mark? - Beklager at jeg kommer så tidlig.
- Det går bra. - Jeg snakket for tidlig.
- Det går bra. - Takk.
- Vil du ha kaffe? - Nei takk.
Jeg kom bare for å fortelle dere at skytteren ble pågrepet i morges.
- Hvem var han? - Lanison, John L.
Han er 56 år gammel. Han jobber på bakeri og har fiskekort.
Han er en sint mann med pistol. Det er mange sånne, men vi tok ham.
- Så, så. - Og...
- Vil du hilse på Mark? - De tok skytteren.
Har han forbindelser til Gilead, finner vi dem.
- Datteren din er vakker. - Takk. Jeg vet det.
Hvordan går det, Mark?
Jeg har vært i 19 begravelser på fem dager.
Jeg er sliten, men takk for at du spør.
Jeg vet hvordan det er.
Å være ansvarlig for folk og så miste dem.
Det gjør du nok.
Må Gud gi dem fred.
Og deg også.
- Takk. Vi ses. - Vi ses.
Stopp! Hva faen gjør du?
Stopp!
June! Går det bra?
June, går det bra?
Moira! Moira, vi trenger hjelp!
- Hold armen stabil. - Går det bra? Du klarer deg.
- Hei, jeg er dr. Lo. - Hun var i en bilulykke.
Kan du bevege fingrene? Flott.
- Gjør det vondt? - Ja, for faen!
- Kan vi få smertestillende? - 4 mg fentanyl.
Kjør henne til radiologien. Hode, nakke og bryst.
- Ikke vær redd, jeg sjekker bak her. - Det går bra. Jeg er her.
- Du blør. - Nei, ikke tenk på det.
- Mr. Bankole, bli med oss til avhør. - Noen prøvde å drepe kona mi.
- Vi følger deg til stasjonen. - Nei. Jeg må bli hos kona mi!
Du må forklare hva som skjedde.
Kommandant Blaine.
- Jeg er ubevæpnet. Ingen mikrofoner. - Men likevel.
- Greit. Vi går. - Ja, sir.
- Der er du, min kjære jente. - Velsignet være frukten, Lydia.
Herren har virkelig lagt sin hånd på deg.
Hva sier du til å se din kjære Angela igjen?
- Det vil jeg gjerne. Selvfølgelig. - Det skal du få.
Hvis alt går bra med Mrs. Putnam, eller den kommende Mrs. Lawrence.
- Mrs. Lawrence? - Hun skal gifte seg med kommandanten.
Vis henne respekt, så vil hun vurdere, bare vurdere, -
-å la deg bli utplassert i huset hennes.
Nei, jeg vil ikke bli utplassert.
Du sa jeg ikke måtte gjøre det igjen.
Du vet at jeg ikke sa det.
Min kjære, du kan ikke bli her for alltid.
En sjanse til å se din kjære Angela igjen.
Du har kommet så langt.
Ja, forstanderinne Lydia. Jeg er veldig takknemlig.
Velsignet være.
De tar henne med til et rom etterpå.
- Og Luke? - Han avgir forklaring til politiet.
Sjåføren er på intensiven.
Men politiet tar med Luke til rommet hennes-
-så snart avhøret er over.
Det er nok best om...
...hun ikke vet at jeg var her.
Vi lar deg være alene.
Nå som vi har oppfylt vår del, har jeg papirer du må signere.
- De oppsummerer avtalen vår. - En kontrakt?
Var det opp til meg, hadde jeg tatt deg på ordet.
Jeg vet ikke hvor mye mitt ord er verdt akkurat nå.
Jeg ville kalle deg en hederlig mann.
Jeg ser frem til samarbeidet. USAs regjering takker deg.
- Du må bare holde henne trygg. - Jeg skal gjøre alt jeg kan.
Det er ikke godt nok. Gilead vil at hun skal lide.
De vil angripe henne og familien, og de vil ikke stoppe.
Så jeg må vite at du vil beskytte henne.
Jeg må vite at du holder henne trygg.
Jeg skal gjøre alt jeg kan.
Greit.
Da du møtte June, da du var hos Waterfordene, -
-jobbet du fortsatt for Øynene.
Mesteparten av sjåførene jobber for Øynene.
Det ville ha gitt deg sjansen til å flykte.
Kanskje ikke til Canada, men det er steder du kunne ha dratt.
Du kunne ha rømt med henne.
Hun har folk som bryr seg om henne. Hun trenger ikke meg.
Jeg er ingenting.
Nei, det er du ikke, kommandant.
Ikke for henne.
Gå i nåde.
GRENSEKONTROLL
Alt kommer til å ordne seg.
Føles det greit å ha våpen i nærheten av Nichole?
Ja, det er sånn vi er trygge.
Vi kunne be politiet om å vokte huset eller noe.
Jeg stoler ikke på politiet. De hater flyktninger.
Vi må beskytte oss selv.
Greit?
Greit.
Dette blir ikke som Boston.
Boston var ikke din feil. Det vet du vel?
Jeg skal ikke la noen skade deg. Jeg lover.
Prøv å få deg litt hvile.
Jeg har bedt Gud vise meg hva som er best for Angela.
Jeg også, frue. Jeg...
Jeg ber om det samme. Å gjøre det beste for datteren din.
Ja. Nå er det slik at Angela er hos besteforeldrene hele sommeren.
Det gir deg en sjanse til å vise deg verdig.
Ja, Mrs. Putnam.
Er det vellykket, skal jeg vurdere å la deg bli.
Når Angela kommer tilbake, skal jeg overvære alt samvær.
- Jeg forstår. - Og husk...
Hun er min datter. Å si noe annet, -
-bare å foreslå det, er kjetteri. Du kan miste tungen.
Jeg vil bare tjene, Mrs. Putnam.
- Og husk at dette er en prøveperiode. - Ja, jeg forstår det.
Fint. Jeg må kle på meg.
Vi skal ta noen portretter.
Det kan være fint å ha hele husholdningen samlet.
Det er veldig fint.
- Hva sier du, kjære? - Takk, Mrs. Putnam.
Ingen årsak.
Jeg er så stolt av deg.
Du skal være ei flink jente.
- Ikke sant? - Ja.
Velsignet være frukten.
Må Herren åpne den.
- June er skadet. - Min June?
En bil kjørte på henne med vilje. De vil drepe henne i Toronto.
- Hvem vil det? Går det bra med henne? - Hun lever.
De lar aldri noen slippe unna. Jævler.
Det holder. Dere har en jobb å gjøre.
Dere må da ha en funksjon å utføre i hjemmet mitt.
Janine.
- Har du sett rommet ditt? - Nei, frue.
- Jeg kan be en Martha vise deg det. - Greit.
Eller jeg kan vise deg det.
Jeg føler meg håpefull, gjør ikke du det?
Og det ville være fint å ha et vennlig ansikt i huset, Ofjoseph.
- Jeg heter ikke det. - Unnskyld?
Og vi er ikke venner.
Tror du virkelig at vi er venner?
Jeg syns at du er et av de verste menneskene jeg har kjent.
Jeg er ikke vennen din.
Jeg hater deg, Naomi. Hvordan kan du ikke vite det?
Unnskyld, Mrs. Putnam? Naomi?
- Kjære? Kan jeg få et øyeblikk? - Selvsagt, kommandant.
De har skreket om at vi må dra.
Fra deres perspektiv tror jeg at du underreagerer på situasjonen.
Nei, du overreagerer. Det ville hjelpe om du slappet av.
Jeg gjør det ved å gi deg informasjonen.
Kan du gå opp? Ikke bekymre deg for noe.
- Hva skjedde? - En venn er politibetjent i Toronto.
- Mr. Thorpe, mannen fra bilen, døde. - Hva?
Lukes advokat bekreftet det.
- Hva betyr det? - At jeg drepte ham, men...
Du drepte en kanadier på kanadisk jord.
Mange vil ikke vente på politiet. De vil se deg død. Begge to.
De kan få en arrestordre for Luke når som helst.
De har kanskje en allerede, og da arresterer de deg.
Jeg tar henne.
Beklager, Luke.
Jeg håper de arresterer meg og stiller meg for retten.
Jeg sier at jeg er glad for at jeg beskyttet kona mi.
Nei, June, jeg gjorde det jeg måtte. Skulle jeg la ham kjøre på deg?
- La deg dø på gata? - Luke!
Hva?
Vi må flykte.
- Hva? - Forrige gang ventet vi.
Og vi ventet for lenge. Og vi så ikke hvor mye de hatet oss.
Jeg mistet deg, og så mistet vi Hannah.
- Skal vi bare glemme henne nå? - Vi vil aldri glemme henne.
Men vi kan ikke hjelpe henne om vi er døde.
Det holder på å forandre seg, Luke.
- Dette landet forandrer seg. - Nei, Canada er ikke Gilead.
USA var ikke Gilead før det ble det, og da var det for sent.
Luke, vi må dra.
Vi må flykte. Nå!
Det går bra.
- Jeg pakket ekstra klær. - Takk.
Jeg bestilte også billett på Delta. De har et nattfly.
Anchorage, så Honolulu, i tilfelle dere ikke rekker det.
La oss ikke bli for sene.
- God kveld. - Hva vil du?
Dere kan ikke dra til flyplassen. Politiet venter på Mr. Bankole der.
Miss Osborn, du blir siktet for medvirkning til flukt.
- Hva med Nichole? - Du mister henne.
- Hva skal de gjøre? - De kjørte på meg foran huset mitt.
Hvis Luke blir dømt for drap, blir det verre for oss.
Hva blir det neste? Å kjøre på datteren min?
- Vi er ikke trygge her. - Nei.
- Vi tar sjansen på flyplassen. - Det kan være en annen vei ut.
Amerikanske flyktninger er på vei hit fra alle kanter.
Canada vil ikke ha dem lenger. Ingen vil det.
Alle kommer hit. Vi setter dem på tog vestover.
Jeg kan få dere på et.
Kjære?
- Hei! - Blaine.
Du kunne ha drept henne!
Det var ikke meg! Det var ikke min avgjørelse!
Kake? Mine herrer.
Du hadde en fantastisk mulighet, men du kastet den bort.
- Hva vil du at jeg skal si? - Janine...
Du må fikse dette. Du kan fikse dette.
Du må be kommandanten og Mrs. Lawrence-
-om nåde og tilgivelse.
Nei, forstanderinne Lydia. Det vil jeg ikke. Det gjør jeg ikke.
Du har mistet all fornuft.
Du har... Alt det gode du har klart å tilføre livet ditt...
- Øynene er her. - Hva?
For Janine.
- Hva foregår? - Det er hun.
Hva gjør du? Slipp henne øyeblikkelig!
- Jeg ringer kommandant Lawrence! - Kommandant Lawrence ga ordren.
- Det er ikke mulig. - Ikke vær redd. Jeg klarer meg.
Hva har du på henne? Du våger ikke å ha det på henne!
Hvor tar dere henne? Janine! Dette er uhørt!
Jeg ringer kommandanten nå! Dere skal få svi!
Stopp! Slipp henne, sa jeg!
Jeg ringer kommandanten nå!
Du! Svar meg! Hvor tar dere henne? Janine!
Janine! Hun er mi jente og mitt ansvar!
- Jeg insisterer på at du slipper... - Stopp!
Fy faen.
Fra Vancouver kan dere ta båt til USA, -
-men har Canada Rail navnet hans, blir dere stoppet. Ta disse kortene.
Tuello. Takk.
Gjennom dørene og ned trappen.
Kan du gi en beskjed til Nick?
Fortell ham at jeg er trygg. Si at Nichole er trygg. Ok?
Bare si at vi har det bra. Kan du gjøre det for meg?
- Ja. Det skal jeg. - Takk.
- Lykke til, miss Osborn. - Takk.
Følg skiltene til plattformen. Ha dokumentene klare.
Ikke-statsborgere til venstre! Fortsett! Fortsett!
Fortsett fremover!
Nivå to er klarert.
- Gå fremover! - Toget går om fem minutter.
Toget går om fem minutter.
Ha dokumentene klare, takk.
Kanadiere til høyre. Ikke-statsborgere til venstre.
Alle passasjerer, hold dere til venstre og gå ned trappen.
- Kommer mot deg nå. - Mottatt.
Hovedplattformen er kun for kanadiske borgere.
Ikke-statsborgere må gå til venstre.
Jeg har den.
Det går bra, vennen. Vi er nesten fremme.
Alle må ha dokumentene sine klare.
Ha dem klare, takk.
Faen.
- Ha papirene klare. - Sikkerhetssjekk.
- Hva gjør vi? - Det ordner seg.
- Bare gå, du. - Hva? Nei!
Gjenkjenner de meg, stopper de dere. Bare gå. Jeg er rett bak deg. Gå!
- Du, frue. - Takk.
- Er barnet ditt? - Ja.
- Hvor gammel er hun? - 21 måneder.
- Kom igjen! Ikke bli sen. - Takk.
Kom igjen, vennen.
Her, vennen. Nesten fremme.
Har dere sett denne mannen? Luke Bankole?
Har dere sett denne mannen?
Vi ser etter en Luke Bankole. Har dere sett denne mannen?
Dette toget går om to minutter.
Neste tog kommer om 12 minutter.
- Ser du dem? - Ja. June, du må komme deg på toget.
Du klarer det. Bare vis dem billetten din.
Hvis jeg er med deg, er du ikke trygg.
Så kom deg på toget.
Nei.
Nei, faen ta deg. Jeg går ikke på toget.
Du kan ikke bli her. Du og Nichole er ikke trygge med meg.
Gjør det for Nichole. Kom deg på det jævla toget.
Nei, Luke...
Hvis du blir her, kommer Gilead etter deg.
Ikke gjør dette.
De lar ikke toget gå før de har meg, så kom deg på toget.
Ikke gjør dette.
Jeg vil ikke gjøre dette alene. Jeg vil ikke gjøre det alene lenger.
June, vi finner hverandre. Det gjør vi alltid.
- Kom deg på toget. - Vi trenger deg.
Ta vare på babyen vår. Ta vare på henne.
Du hadde aldri tenkt å ta toget.
Luke, kom og finn meg.
Kom og finn meg.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg, June Osborn.
Der er han!
Ikke rør deg! Mr. Bankole, du er arrestert.
Jeg er lei for det.
- Hvorfor lot du som du elsket meg? - Men jeg elsker deg.
Du er en løgner.
Du sier det fordi du vil føle at du er en god mann.
En god mann forlater ikke sin gravide kone hver gang kjæresten ringer.
Du vil aldri gi slipp på henne.
Jeg prøvde.
Jeg prøvde virkelig.
Men jeg kan ikke det.
Jeg vil ikke være sammen med deg mer.
Rose.
Du kan ikke dra.
Vi hadde det bra, og så ødela du det.
Unnskyld.
Det går bra, vennen.
Kom hit, vennen. Det går bra.
Det går bra, vennen.
Vi skal finne et sted.
Vi setter oss. Det ordner seg.
Vi skal ut på eventyr. Vet du det?
Vi skal til en vakker øy-
-der himmelen er blå, og vannet er klart.
Den heter Hawaii. Det er hjemlandet ditt.
Hørte du det, vennen? Hørte du babyen?
Det er en annen baby her. Vil du se babyen?
Hei, June.
Hei, Serena.
Har du en bleie?
Tekst: Nina Flesvik Iyuno