בית הדרקון
טאלי היה כאן.
מצאנו את אחד מהמחנות שלהם לא רחוק.
אבל משהו מוזר קרה שם.
כולם אנשי הנהר.
מי הרג אותם?
לא מצאנו שום סימן לאויבם.
הם לא נפלו כאן.
עמדו על המשמר!
זו מלכודת!
אליי!
אנחנו מאירים את הדרך!
זה לא היה הקרב.
מי הם?
המוות שלנו.
כריסטון קול!
בוגד, חומס שלטון ומחלל צדק.
צעד קדימה כדי לשמוע את גורלך.
אם אוריד את דגליי, תחוס על חיי אנשיי?
נתתי הבטחה למתים, קול.
אמרתי להם שאבנה ספט מעצמות הבוגדים.
עדיין אין לי מספיק עצמות.
אם ייערך פה קרב, גם רבים מכם ימותו.
לכן באנו.
איזו דרך טובה יותר למות מאשר עם החרב ביד?
כרצונכם.
- א' -
אם כך בואו נתחיל כאן.
אני נגד שניכם.
זה יספיק כדי להיחשב כקרב?
- א -
הם כאן.
אני מתאבל על חברי, סר לות'ור, ועוד 14 מאנשיו הטובים ביותר.
עשרים וחמישה איש ממשמר העיר נשחטו עד כה בשמו של המלך דאירון.
לורד אורמונד מהתל בנו בעירנו שלנו.
הוא מתכוון להראות לארץ כולה שאיני יכולה לשלוט אפילו במקום מושבי.
הבתים הגדולים צופים בעוד הוא משפיל אותי.
היכן הצבא שלי?
סר כריסטון עיכב אותם.
חיל החלוץ עדיין במרחק שבועיים צעידה מטמבלטון.
יש לענות על העלבון מיד.
עלינו לעשות את מה שהיה עלינו לעשות, לשרוף את הנבלים.
ואז אורמונד יקבל את מה שהוא רוצה.
לא ניתן לבטוח במלכה שרוצחת נתינים נאמנים.
אנחנו יודעים היכן הבוגד התבצר.
אם אצא ישירות למעוז פוטלי...
על דרקון, אני מניחה?
חיה ידועה היטב בעדינותה ודייקנותה בקרב.
כן. ממש מופלא.
הלהבה שהוא יורק
תוכל להבדיל בקסם טהור בין הלא אשמים לבין אלו ש...
לא אשמע יותר מאלו שמלחמתם הגדולה ביותר
היא עם קשיי העיכול שלהם.
אני באותה דעה של האדון והגברות, הוד מעלתך.
צבאך מתקרב.
את תגיבי על השערורייה הזו בכוח,
אך באופן מובחן.
אם נחכה רק עוד קצת. - באיזה מחיר?
זכרי את הנבואה, את ייעודך הקדוש.
כל מה שתעשי בשירותו מוצדק.
אגון הכובש שרף אלפים בשדה האש. אלפים.
והרגיע את הארץ למשך דורות. - הכובש שרף חיילי אויב.
לא נתינים שכרעו ברך. - אדונם כרע ברך לפנייך.
האנשים ילכו בשמחה בעקבות פרד אם אותו...
אבי היה מתעב את זה. - והנה לנו.
אבל...
יש גבול לסבלנותי.
אשלח סכינים. - כך יהיה.
לפחות אזכה לפגוש את השטן לפני שהוא ימות.
הו, לא. לא אתה.
אני אקבל את סיפוקי.
כן, אך למתנקש היעיל ביותר יש פנים רגילות.
קנאים עדיין משוטטים ברחובות מחוץ לשערי הטירה שלנו
בהוראתו של לורד אורמונד.
זוהי אחריותך.
הוד מעלתך, נותרה פה פלוגה של אנשי ולאריון.
חיילים שמוכנים לסייע לנסיך דיימון ו...
אני לא חושב כך.
כמה מאנשי ולאריון נותרו במעלה המלך?
כשישים, הוד מעלתך.
בקש מאביך עוד. יתכן שהם יהיו נחוצים לאבטחת העיר.
אם כך את מי תשלחי לטמבלטון?
זו שליחות מסוכנת, שתדרוש הפעלת כוח.
מלכתי, המשלחת מבית באראתיאון הגיעה.
הוד מעלתך, נשלחתי לייצג את בית באראתיאון
בתגובה לזימונך.
היכן לורד בורוס? - לורד בורוס מבקש סבלנות, מלכתי.
הוא לקח את צבאו להרים האדומים כדי להילחם במלך הנשרים,
שפשט על ארצות הסופה במשך ירחים רבים.
מלכתו זימנה אותו לצפון,
ולפתע פתאום הוא נזכר שעליו לצאת דרומה.
מחובתו של אדוני להגן על הארץ כנגד האיום מדורן.
כפי שהיתה זו חובתו להגן על בני
כשהוא בא לשאת ולתת עמו תחת קורת גגו.
לאחר שמלך הנשרים יוכנע...
אדונך טועה כאשר הוא מחשיב פושע פשוט
לאיום גדול יותר לענייניו מאשר אני.
אוכל להוקיע אותו כבוגד ולתלות אותך במקומו.
לא היתה כוונה לחוסר כבוד, הוד מעלתך.
כלפייך או למאמצייך.
זהו רק עניין של זמן.
זמן?
אם היה עוד משהו שיכולתי להציע לך ברגע זה,
הייתי מניח אותו בפנייך ברצון רב.
תן לי את חגורתך.
יש מה לדווח?
מחר יום השוק. אתה זוכר את יום השוק במעלה המלך?
לפני כל זה?
דוכני פירות.
אווזים מגעגעים.
סוחרים צועקים.
עוגות חמות.
לקחנו את כל זה כמובן מאליו, לא כך?
בקרוב זה יחזור להיות אותו הדבר, אני מתאר לעצמי.
אבל אנחנו כבר לא אותו הדבר, נכון?
לא שירתנו אז.
נתונים למרותה של המלכה.
ישנים על גבעה.
לבד.
היא מנעה ממני ללכת למסבאה, יו.
אפילו לא למשקה אחד עם הבחורים.
מה הטעם בכך שיש לי דרקון אם אין אף אחד בסביבה שיראה את זה?
ובכן, היית חוזר למקום שבו היית? מתפלש בעפר?
לא.
למרות שלא אוכל לומר שחיי השתפרו.
אתה יכול?
טוב.
נתראה עוד יומיים...
סר יו.
בואי!
השאר אותנו לבד.
היית עושה את אותו הדבר.
האם לא גיליתי כלפייך חמלה?
אפילו בפני אלו שראו את טוב לבי כלפייך כחולשה?
האם את כה כפוית טובה שאת מתעקשת...
הליינה נושאת ילד.
אז ברחתן.
כדי לשמור על חיי התינוק, ועל חייה של הליינה.
את עדיין מתעקשת לשפוט אותי שלא כהלכה.
אם הילד הוא זכר, האם לא תמצאי שזה הכרחי בסופו של דבר?
להחזיק בו כבן ערובה, לכל הפחות.
למשוך את איימונד ממחבואו או...
או את אורמונד בגאוותו?
או פשוט כדי להגן על שלטונך מאינספור אתגרים...
השומרים גילו אתכן.
לא אוכל שלא להגיב על זה.
הליינה עשתה את מה ששכנעתי אותה לעשות.
אם את חייבת להיות אכזרית, עדיף שאני אהיה זו שתסבול.
אבל חוסי עליה.
על שתיכן להיות כעת כלואות באופן קפדני יותר.
השמירה עליכן תוכפל.
לא יהיו יותר טיולים ביער האלים.
אני מקבלת את פסק הדין הזה...
פסק הדין שלי לא דורש את קבלתך.
ראינירה, את יודעת מה היא.
היא שברירית. את לא יכולה לכלוא אותה...
לא עשיתי זאת.
וכעת אני יודעת שאני חייבת.
אסור שיראו אותה.
אם ייוודע שהיא נושאת את יורשו של אגון, אאלץ לעשות מה שאת מפחדת ממנו.
אז שלחי אותנו למקום מרוחק כלשהו...
לשלוח? עכשיו?
בנך עדיין חופשי.
בן דודך מחולל תוהו ובוהו בין חומות עירי.
אפילו היום עליי להגיב על עוד מעשה בוגדנות רצחני שלו.
את בת הייטאוור. מבחינת חצר המלוכה שלי, את האויב.
ומבחינתך?
אל תנסי אותי.
מה היא אמרה לך?
הליינה נושאת ילד.
יש עוד שיודעים?
אני סבורה שלא.
את עצמך לא חשדת?
לא.
ההוא.
גנב ושקרן.
עדכן אותי כשהדבר יעשה.
- סעודה לבוגדים -
אנחנו ננקום...
גם אם זה ייקח מאה שנים.
מה זה?
סלח לי, נסיכי.
זוהי תשובתך?
עם עריקה? - המלכה ביקשה נאמנות,
והייתי מוכן לחכות.
אבל הילדים שלי חסרי פרוטה עכשיו.
לא אותיר אותם חסרי אב בנוסף.
אין פלא שמקקי הייטאוור שורצים ברחובותינו
כשהם מריחים את צחנת הפחדנות שלכם.
חובתי הראשונה היא למשפחתי.
ארוויח את מחייתנו בדרך אחרת.
וכאשר רוצחים ונבלים ישרצו בביתך,
יחטפו את הלחם מפיהם של ילדיך ויתענגו על אשתך?
כולכם!
שכחתם מה העיר הזאת היתה.
לפני שהפכתי את האספסוף הזה לצבא.
לפני שהוצאתי אתכם מעליבותכם ועיצבתי אתכם כגברים.
בושה.
השמועה בעיר אומרת שעשית עבודה אמיצה.
פשיטות הטריארכיה התמעטו.
יש עוד מה לעשות.
כפי שתמיד יהיה.
הצהר על מטרתך, אלין.
אורמונד הייטאוור מכה בעורמה במעלה המלך,
מבקש להטיל בה תוהו ובוהו.
משמר העיר מתמוטט.
הייתי פונה לדריפטמארק,
לחזק את מספרם עם חיילי ולאריון טובים.
אז היא ביקשה ממני יותר.
אני הוא זה שמבקש.
עשה כפי שאמרת.
אין סוף לצרכים שלה.
עדיין לא מיצית את כעסך?
אתה תומך בה...
כשהיא עדיין מסרבת להעניק לך הכרה.
וכמה שנים נדרשו לך כדי לעשות זאת?
שמעתי דברים...
כשחקרתי את הפיראטים הללו.
תגיד לה שטיילנד לאניסטר שרד את הקרב על הגאלט,
ופניו מועדות לרוקס רסט.
זה מספיק.
הכלבים ימצאו אותו.
הם מוזמנים למצוא אותו. עד שהם יגיעו, אנחנו ניעלם.
אבל לא נרחיק. אם האחרים יבינו...
אם אתה רוצה לחפור יותר עמוק, לורד לאריס, האת הזו פנויה.
מצאתי מעבר לבראבוס על ספינת סוחר שיוצאת ממיידנפול.
עלינו למשוך כמה שפחות תשומת לב במשך כמה ימים
בזמן שאנחנו מצטיידים, אבל...
אני מאמין שנוכל להפליג לפני שימלא הירח.
אני חייב להתערב, מלכי.
אני עדיין מרגיש שזו תהיה טעות עבורך לעזוב את וסטרוז.
תקבל את השירות הטוב ביותר בצוק קאסטרלי,
שם נוכל להקים חצר מלוכה ולגייס את אלו שעדיין נאמנים לך.
האם אתה חושב שאני אדם נוראי, סר טיילנד?
לעולם לא אגיד...
כלומר...
יתכן שלא תמיד הסכמתי עם הדרך...
ובכן...
יש...
בכל אחד מאיתנו, אני מניח,
הרבה השווה הערכה והרבה השווה גינוי.
נפליג לאסוס, אם כך.
לפנים שלך.
עבר זמן רב מאז שמישהו יצא להגנתי.
אני חייבת לך.
כפי שלבטח אני חייב לך.
אני שמח שאוכל לעזוב לאחר שהחוב הזה יושב.
לאן אתה חושב ללכת?
עליי למצוא את הדרקונית שלי.
היא לא היתה עוזבת אותי מרצונה.
ואיני מי שאני בלעדיה.
הצפרדע ישנה מתחת לקרח בחורף,
דוממת ושקטה.
רפא את פצעיך.
אסוף את כוחותיך.
תן לעולם לחשוב שאתה מת, עד להפשרת האביב.
עליי למצוא סוס.
לאן תרכב?
מעבר לאינספור הפרסאות של שבע הממלכות?
וייגאר תבוא אליי.
אולי היא מדירה עצמה מהטירה הנטושה הזאת.
או אם לא, אלך למעלה המלך.
אומרים שהיא הסתובבה על הגבעות ליד העיר
בשנים לפני שנולדתי.
יש פרס על ראשך.
כל שכיר חרב סורק את היערות,
בתקווה לשסף את גרונך בלילה.
וגם מחצית מפשוטי העם.
אפילו אתה חייב לישון.
איך לך מקום להניח בו את ראשך.
גם כאן אני לא בטוח, אם כך.
או את, על כך שהלנת אותי.
האם יתכן שווייגאר התרחקה כדי להגן עליך?
בלעדיה, אתה מוסתר.
המלכה מניחה שבמקום שבו נמצאת הדרקונית שלך,
שם גם אתה נמצא.
היא לא מלכה.
וכאשר תמצא את הדרקונית שלך, תעוף אל מותך?
לראינירה יש שישה דרקונים כנגד האחת שלך.
תיפול לבד, ולאיזו מטרה?
מעולם לא מפסיק להיות מרתק.
כפי שציווית, גברתי.
מה אמרתי בפעם האחרונה שנפגשנו?
ראיתי את מונדאנסר,
הדרקונית של אחותי, עפה לכיוון טירת אלוני הברזל.
ומה זה עסקך?
היא של אחותי. אני... חשבתי שאם רק אוכל לראות את פניה...
אז עזבת את מקום מחבואך תוך הפרת ההסכם שלנו,
וטסת לעבר עיר המצוידת בכמה מאות זוגות עיניים,
כולן צופות ותוהות מה מבשרת הופעתך.
אפילו לא ראיתי אותה. היא כבר נעלמה.
ומה את חושבת היה קורה אם היא לא היתה נעלמת?
המלכה חושבת שהרוכב של שיפסטילר מת.
זו היתה ההקלה היחידה שלך. אם תגיע אליה השמועה...
האם כבר שכחת את האבדון שמרחף מעלייך?
ומעליי...
על כך שנתתי לך מחסה?
על כך שהתרתי לעצמי להיות מושפעת?
אני מצטערת.
כל חיי ייחלתי לדרקון.
ועכשיו יש לי, אך איבדתי את כל השאר.
זו היתה בחירתך.
הם מתים עבורך עכשיו.
אבל קיבלת את מה שרצית.
לכי.
והפעם הבאה שתנסי אותי תהיה האחרונה.
מיטה תהיה יותר נוחה.
גברתי.
אני הולכת. רק הייתי זקוקה לעוד קצת זמן.
אני יודע איך זה להיות כל כך עייף.
אני...
ראיתי את אבי היום.
תהיתי אם תדברי איתו.
יש שם מרחק,
כאילו כבר ניתק את עצמו לחלוטין.
פשוט חשבתי...
אולי עכשיו, הוא...
יראה אותי.
חשבתי את אותו הדבר עם אבי.
הם לא מסוגלים להתמודד עם הרוחות שלהם, לכן הם מבקשים להיפטר מהן.
אפילו אם יותירו אותנו מאחור.
הם משוטטים, הם מענישים, הם נלחמים, הם עושים.
לא אוכל לעזור לו, אלין.
יש עליי עול משלי שעליי לשאת.
לא, את צריכה ללכת לישון.
אתה מאוד צייתן.
אני הבכור.
זה בטח נעשה מעייף.
לדאוג לכל האחרים כל הזמן.
אולי קצת.
לא בא לך לפעמים לשכוח הכול...
ולעשות מה שאתה רוצה?
אז סר כריסטון ממשיך להילחם, ועם זאת אתה חזרת, כי...?
כי להמשיך להילחם זה טירוף.
אתה חושב שאני אחוז טירוף, הוד מעלתך?
לא, אדוני.
בכוונתך להמשיך להילחם?
עם מה?
יש דרקון שיושב על הגבעה מעלינו.
ועוד חמישה במרחק של פחות מ-30 פרסאות.
ראינירה לא תשרוף את נתיניה.
היא אישה.
רגישה.
אם צבאך יעזוב את החומות האלו, הוא יישרף.
איימונד ברח
וראינירה מחזיקה באחותי כבת ערובה.
צבא הנהר מתקרב בכל יום.
איזה נתיב אפשרי קיים?
דודך לוקה בחוסר דמיון כמו גם באומץ.
אעדיף חרב אחת של הייטאוור על שלוש של אנשי הבוץ של טאלי.
כשצבאה של גוזלת הכתר יגיע הנה, נילחם בתנאים שלנו, על האדמה שלנו.
יש לנו יתרון ברור.
בינתיים, אנחנו מסיתים את מעלה המלך כנגד אותה זונה גאוותנית,
לאט לאט, צעד אחר צעד.
חושפים אותה כחלשה ולא מתאימה לשלטון.
לבתים הגדולים לא תהיה ברירה אלא להתייצב לצידנו.
מישהו כבר בא?
הצייד הסבלני משיג את טרפו.
דבר שכדאי מאוד שהפחדנים שבינינו ילמדו.
צעדתי דרך ארוכה, נלחמתי והרגתי,
וסבלתי את מותם של חבריי מסביבי.
כן, סבלת רבות.
אני בטוח שמצאת נחמה אצל כמה מאחיך לנשק.
אני עייף.
עברו שבועות מאז שראיתי מיטת נוצות.
ברשותך.
כדאי שתלווה את סר גוויין לחדרו, הוד מעלתך.
תוודא שהוא יתרחץ.
אה, ו...
שמור על עצמך.
גב אל הקיר.
"הוד מעלתך"? - אני מצטער. הייתי חייב לעבור את זה.
זאת דרכך? התחנפות?
דאירון, הוא מתייחס אליך כאל מלך מזורגג.
השארת אותי לבד איתו.
אתה יודע מה הוא. אני עושה ככל יכולתי כדי להרחיק אותו מ...
אתה יודע.
לא היתה לי ברירה. - לא.
אבל גם לא ציער אותך לצאת לדרך.
אני שונא את מה שאני כשאני איתו.
בובה. שוטה. ילד.
ועם זאת מסתבר שבכוונתו להושיב אותך על כס המלוכה.
רק כי הוא עצמו לא יכול לשבת עליו.
הוא ישליך אותי קדימה ויאכל אותי מבפנים עד שלא יוותר דבר.
אז תגיד לו שלא תעשה את זה.
ואז מי יגן עליי?
אתה תגייס צבא כנגד פראי האדם שלו?
אם היית מלך, היית יכול להפיל אותו.
לעולם לא אהיה מלך, דוד. שנינו יודעים זאת.
אני צריך לנוח.
תישאר, נכון? - ומה אעשה?
אהיה עד בזמן שאורמונד מוביל את ביתנו לאבדון?
אני השני בסדר הירושה.
אחזור לאולדטאון ואתכונן לאסוף את השברים.
אל תעזוב אותי שוב, בבקשה.
אתה האוצר הקטן שלו עכשיו. אתה תהיה בסדר.
כשהיית במעלה המלך...
ראית את אמא שלי?
לא תאכלי?
לא לקחת דבר מאז אתמול וכמעט לא אמרת כלום.
הליינה.
מיסאריה ידעה על התוכנית שלנו, אך היא לא אמרה דבר על ג'היירה.
האם היא באמת נלקחה בחשאי כדי לפגוש אותנו במקום סודי בהמשך הדרך?
אני מבינה.
סלחי לי, הליינה. הדרך היתה רצופה בסכנות.
להביא ילדה קטנה... - שיקרת.
ביקשתי רק להציל אותך מהמקום הזה.
אותי?
או את עצמך?
מה זה משנה?
הגעתי רחוק מדי. הקרבתי יותר מדי.
אם לא אוכל, בסופו של דבר, להציל את בתי...
הליינה, בבקשה.
בבקשה, את חייבת לאכול.
שתום העין.
שמרתי את סודך.
ואמשיך לשמור אותו.
היית יכולה להרוג גם אותי...
ולתבוע את הפרס של ראינירה.
יש הרבה דברים שהייתי יכולה לעשות לך.
אז מהו המשחק שאת משחקת?
עליך ללמוד...
אם רוחך מבקשת.
שכחת את עברך?
דרימפייר.
אמך העתיקה, ריינה טארגאריין,
באה להארנהול לאחר מותה של בתה.
היא התאבלה והזדקנה כאן.
הדרקונית שלה הטילה ביצים לפני שריינה מתה,
והן ישבו כאן, קרות ונטושות מאה שנים.
אני לא מכירה את דרכי הדרקונים,
אך אני מדמיינת זה זמן רב את חזרתו של בית טארגאריין למושב העתיק הזה.
אני מקולל על חטאיי, אליס.
כל מה שידי נגעה בו קמל למגעה.
אתה חושב שרק אתה יודע מה זה להיות מקולל?
עייפתי מהקיום השומם הזה.
ואני חושבת שגם אתה עייפת.
היית לבד כל חייך, איימונד.
לא תוכל לדמיין...
איך יהיה...
אם זה יהיה אחרת?
זה חמים.
יש כאן כוח עתיק.
שהאלים יפנו לנו את גבם.
אנו נעצב את גורלנו בעצמנו.
אני אהיה גבירת המים.
ואתה...
אדון הדרקונים שלצידי.
אך בינתיים, אתה נסיך לבית טארגאריין.
ובניך יהיו נסיכי טארגאריין בתורם.
השעווה הפכה נדירה ועולה פי שלושה מאשר קודם.
איננו יכולים להדליק את הפמוטים שלנו.
אתה יודע מה תגובתי. סר טורן מאנדרלי הוא שר האוצר.
עליו מוטלת המשימה לחלק את המשאבים שיש לנו.
אני מציעה שתפנה אל סר טורן עצמו.
הביאו את הבא בתור.
הוד מעלתך.
בית האימהות נהנה לאחרונה מהגנתו של משמר העיר.
עכשיו אנחנו בסכנה.
אחת מהנערות שלנו נלקחה אמש.
תנחומיי. אני...
אדליק עבורה נר בפעם הבאה שאהיה בספט.
גודריק, הוד מעלתך. בנאי.
צפינו בפחד כשמצאנו את גלימות הזהב נרצחים בינינו.
שמעתי שמספר רב מהם
התפטרו מתפקידם והשאירו את הרחובות לא מוגנים.
כן, אלו פשעי הייטאוור.
אורמונד הפחדן מכה בי מטמבלטון,
שם הוא מתחבא בין חפים מפשע.
אנחנו יודעים זאת. אבל איך נהיה מוגנים עכשיו?
אם משמר העיר נכשל, מי ישמור על הסדר בינינו?
שלחתי לקרוא לחיילי ואלריון שיעקרו את האויב בין חומותינו.
כשהם יגיעו, העיר תהיה...
איך הם יהיו מוגנים? - היא היתה רק בת 16!
הוד מעלתך, אנחנו מפחדים.
ולא משנה מי הנושא באשמה, אין לנו אף אחד אחר לפנות אליו חוץ ממך.
דיימון טארגאריין.
כמה?
כמה מכם יש?
כמה?
אין לנו מספר, ואנחנו בכל מקום.
מה הבטיח לך אורמונד הייטאוור? זהב?
מקום ליד שולחנו כשהוא ייקח את כס המלוכה?
יש מלך שמחכה ממש מחוץ לחומות האלו.
ועד שדאירון הדגול יתפוס את מקומו החוקי, לא ננוח.
אז כולכם תמותו באש דרקונים, או תירמסו בידי צבאי.
האם היא תחריב את עירה?
האם היא תתקוף את עמה בחרבות?
לעולם לא תמצאו אותנו.
אנחנו אנשי שבע הממלכות. אין לנו סמל או חותם.
וכשתכו בנו, רק תדחפו רבים יותר אל מטרתנו.
אתה מורד נגד מי שמעולם לא ביקשה לעשות או עשתה לך רע.
אתם יכולים לשרוף אותנו. אתם יכולים להרוג אותנו.
לעולם לא תגרמו לנו לקבל אותה.
תסתכל לאן שאתה פאקינג...
אדוני הנסיך.
הוד מעלתך.
מהי משימתך כאן?
אני...
חשבתי...
אני...
אני רק... יצאתי לנשום אוויר.
לא צווית להישאר במצודה, תחת שמירה?
ובכן, כן.
אפשר לומר.
תולעת חצופה.
אני נשאר על הגבעה הארורה הזו במשך ימים רצופים.
גברים ראויים לתענוגות הפשוטים שלהם,
זה מה שמחזיק אותנו.
אתה עצמך אמור להבין...
אם רגלך תדרוך שוב בעיר, אעקור את עיניך.
הויסה.
היי, חבר.
יש אישור.
קח.
האדם הפשוט, ככלל, אינו מעורר עניין או דאגה.
אך לעולם אל לך לבטוח במישהו שפילס בציפורניו את דרכו לשלטון.
שאפתנותו מונעת תכופות על ידי חוסר כלשהו.
בושה או תאווה או זעם.
עליך לחשוב על כך כשאתה בוחר את ימינך.
ראינירה עשתה בחירה טובה ונדירה עם קורליס ולאריון.
ישנה איתנות במוצאו.
לא התיאבון המטונף של זה שמתאמץ.
מה עם סבי?
אוטו?
היכן אתחיל? - אדוני.
בית באראתיאון שולח שליח לנהל משא ומתן עם המלך החדש.
ניתן לארצות הסופה להוביל את הדרך.
להייגארדן לא תהיה ברירה אלא ללכת בעקבותיהם.
קומו. קומו, שניכם.
לורד אורמונד הייטאוור,
משואת הדרום, מגן המצודה,
וקולה של אולדטאון.
שלומות, לורד אורמונד.
אני בא כשליחו של לורד בורוס באראתיאון,
האדון העליון של ארצות הסופה.
ברוך בואך, סר...?
סר אריון באראתיאון, בן דודו של לורד בורוס.
צר לי מאוד להציג את עצמנו במצב זה.
הדרך היתה ארוכה ומלוכלכת,
אבל חשבתי שהטוב ביותר הוא לדבר איתך מיד.
לכבוד הוא לנו לקבל אותך.
ומה אומר לורד בורוס?
בית באראתיאון כורע ברך בפני הוד מעלתו, המלך דאירון טארגאריין,
ומציע את דגליו הרבים לברית עם בית הייטאוור.
צוויתי להישבע אמונים למלך החדש בשמו של לורד בורוס.
אדונך עשה בחירה נבונה.
נוכל לראות את המלך פנים אל פנים, כדי שנוכל לכרוע ברך לפניו?
הוד מעלתו, דאירון טארגאריין.
הראשון לשמו.
מלך האנדלים, הרוינאר וראשוני...
לא! תעצרו אותו! עצרו אותו!
תעצרו אותו! - לא.
אלה מתנקשים שנשלחו לדאירון ואליך.
לסר אריון באראתיאון יש שיער בגוון ערמוני בהיר.
גובהו כחצי מטר יותר, ובמקרה...
הרבה יותר נאה.
אני אשסע את הכלבה מהכתר עד הכוס.
היא תמות מייחלת שלעולם לא היתה מעזה...
מעזה...
קאט.
חשבתי שאתה מת.
חיפשתי אותך.
הלכתי הביתה, אבל לא היית שם.
איזו ברירה היתה לי?
הייתי לבד.
ברחתי בתוך התוהו ובוהו, באתי לכאן לאחי.
ועכשיו גם הוא מת.
אבל קאט, עשיתי את זה. תבעתי לעצמי דרקון.
ורמיתור, זעם הברונזה.
עשו ממני אביר.
והמלכה הבטיחה...
אז זה מה שזה?
דרקון?
הריח שלך שונה. - יהיה לנו כסף עכשיו.
בית יפה. כל מה שתרצי.
אוכל להוציא אותך מכל זה למקום מבטחים.
את לא מבינה? בעלך הוא רוכב דרקון.
אתה יודע כמה ימים לוקח
ללכת בדרך לכאן ממעלה המלך?
אתה יודע מה עלול לקרות לאישה לבדה בדרכים?
קרה משהו?
הרבה דברים קרו.
כשהיית בדרגונסטון, רודף אחרי תהילתך.
עשיתי את זה למענך. - לא רציתי את זה!
הייתי זקוקה לך כאן.
על הקרקע.
אני מצטער. באמת.
אבל לא אוכל להישאר עוד.
אם יגלו אותי כאן...
פשוט בואי איתי.
לא אעזוב את משפחתי.
אין זמן. קאט, אנחנו הולכים. - לא.
לא אשאיר אותך לסכנות. - מה אתה עושה?
מי אתה?
פעלת היטב.
התייחסתי אליך בחומרה, ואני מצטער על כך.
המתח של המערכה.
תוכל לחזור לאולדטאון אם תרצה.
קבוצת אנשים קטנה לא תמשוך את תשומת לבם של הדרקונים.
לא אמנע זאת ממך.
אמור להיות קל.
שוב.
הוא יהיה מלך טוב.
לא שזה משנה לך.
אתה חושב שאני כל כך אכזרי.
אני חושב שאתה מקריב חיים כדי להזין את גאוותך.
אבל אני יודע שלעולם לא תקריב את שלך.
אז תגיד לי...
מה אתה מתכנן כאן?
אמרי מה בפיך.
הליינה.
היא לא יכולה להיות כלואה.
מצבה הנפשי רעוע, בהתחשב במצבה הנוכחי.
יש לך משהו שיועיל לי, או שהוטעיתי?
אני יודעת איפה איימונד.
כל הזמן הזה? - רק לאחרונה.
אצטרך עירבון לכך שנשוחרר.
שתינו, כפי שסוכם במקור.
אין זה מקומך לדרוש עירבון או כל דבר אחר.
כשאיימונד ייעלם, שלטונך יובטח.
אורמונד ייכנע או ימות. הליינה ואני איננו מהוות איום עלייך.
אנחנו ניעלם. לא תשמעי מאיתנו שוב.
איפה הוא?
הארנהול.
הרוכבים שלי חיפשו שם את וייגאר חצי תריסר פעמים.
לא אמרתי שאני יודעת איפה וייגאר.
איך נודע לך על כך?
יש פעמים שהליינה...
שהליינה רואה דברים.
זה נשמע מטורף.
הם סיוטים או חידות.
אך הדברים שהיא רואה מדי פעם מתגשמים.
היא חולמת?
היא אשת חלומות.
כמו דייניס, שחזתה את האבדון.
אם מה שאת אומרת נכון,
אם איימונד נפרד איכשהו מהדרקונית שלו...
אז...
הוא איש אחד שהולך ברגל...
וניצוד.
הוא יחביא את עצמו כדי שלא יימצא.
אמרתי לך כל מה שאני יודעת.
לכידתו היא עכשיו תחת אחריותך ואחריות והמועצה שלך.
לא.
אם אשלח חיילים חמושים...
הוא יברח שוב, יסתתר, יאבד, אבל...
אם אשלח חרב אחת בלבד...
עם מישהי שהוא בוטח בה.
לא. לא אקח בזה חלק.
לא, בבקשה, ראינירה.
הרפי מזרועה של המלכה.
אני...
לא אוכל לעזוב את הליינה.
אני אשגיח עליה.
עד שתחזרי.
לא הזהרתי אותך שתגיעי לזה?
אני לא רוצה להיות לבד.
גם אני לא.
אבל אין לי ברירה.
הנה.
היית יכולה לסרב.
וסביר שאיימונד עדיין ימות.
את לא רוצה להיות חופשיה?
למה אני כאן?
היה עוד לורד שביקש את ידי?
או שזה היה רצונך להשיא אותי לאחי?
זו היתה משאלתו של אבי.
אבל לא כעסתי על כך.
עדיף כאן איתי, חשבתי.
מאשר עם גבר שאת לא מכירה במקום מרוחק.
בבקשה. בבקשה.
עדיין יש לנו סיכוי קלוש לחופש, הליינה.
אבל לא אוכל ללכת אם לא אדע שאת מחזיקה מעמד.
בבקשה.
הנה.
אחזור אלייך ברגע שאוכל.
אני נותנת לך את מילתי.
אחזור לאסוף אותך, ואנחנו...
נצא החוצה לשמש.
סלחי לי על השעה, הוד מעלתך.
הגיע רוכב מטמבלטון.
"תבעטי בכלב הזה, והוא ינשך את ידך."
נלחמתם כמו כרישים, מהירים וחסרי רחמים.
חתכנו דרך אויבנו והבסנו אותם!
אך עכשיו, חרבותיכם נדרשות בעיר.
ואני...
הייתי רחוק במשך יותר מדי זמן.
מי אתה?
מה רצונך?
תרגום: סיגל עומר שרון