‫- פארק סיטי, קנזס -‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫הוא אף פעם לא אמר מילה.‬
‫לכל הילדים יש סודות. אבל זה... ‬
‫הוא ניסה לספר לנו, ביל.‬
‫הוא המשיך לומר, "אני מצטער, אימא."‬
‫אני לא זוכר את זה.‬ ‫-כשהוא הרטיב במיטה.‬
‫שנים שהוא לא עשה את זה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫חשבתי שהוא מתבייש, אבל... ‬
‫האם הוא ניסה לספר לנו, ביל?‬
‫אני לא יודע, ננס.‬
‫מה את חושבת שקרה לילד הקטן הזה?‬
‫הם ידעו שהוא לא נושם.‬
‫הוא לא היה חלק מזה. הוא... ‬
‫הוא צפה.‬ ‫-הוא ידע מספיק לשים אותו על צלב.‬
‫הוא חשב שזה יחזיר אותו לחיים.‬
‫מעולם לא אהבתי את מרטין הזה.‬
‫אמרתי לך שלא כדאי שהם ישחקו יחד.‬ ‫הוא קשוח מדי.‬
‫ואילו היה עושה זאת לבריאן?‬
‫שנינו שמחנו לראות שלברי יש סוף סוף חברים.‬
‫ייקחו אותו מאיתנו?‬
‫אני לא אתן לזה לקרות.‬
‫יש לו בית טוב.‬
‫הלו.‬
‫יש לי עניין משפחתי, אתה יכול לומר לו?‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, מיד אגיע.‬
‫עכשיו?‬
‫גאן רוצה לראות אותי.‬
‫אומר לו שאני לוקח שבוע חופש.‬
‫שבוע?‬ ‫-ננס.‬
‫התכוונתי שאנו צריכים להתמודד עם הדברים... ‬
‫להבין מה הלאה.‬
‫מה קרה?‬
‫סליחה, אני יודע שאני צריך להיות באטלנטה.‬
‫קיבלתי שיחת טלפון... ‬ ‫-שזה יותר משאני קיבלתי.‬
‫מתנצל.‬
‫הייתי צריך להתקשר.‬ ‫-לכל הפחות.‬
‫העיר מתחננת לעזרה פדרלית כבר שבועות,‬ ‫ונזרקנו תוך פחות מ-24 שעות.‬
‫כן, היית צריך להתקשר.‬
‫הייתי צריך לשמוע זאת הבוקר מהמשרד באטלנטה.‬
‫מתברר ש"ההקדמה" של הולדן‬ ‫לא התקבלה טוב על ידי נציב הבטיחות.‬
‫האם דיברת עם הולדן?‬ ‫-לא.‬
‫אני שואל אותך כראש המחלקה שלך.‬
‫מה אמר הולדן שכל כך העליב את העיר?‬
‫התירוץ של הנציב שזו לא הייתה באמת חטיפה‬
‫היה אמצעי להשגת מטרה.‬
‫מה הולדן אמר?‬ ‫-בכנות, אדוני, שום דבר שאינו במקום.‬
‫הוא נתן לנציב סקירה כללית,‬ ‫שאנו מחפשים קשרים.‬
‫הוא הסביר שייתכן שמדובר‬ ‫בעבריין מין אחד, שחור.‬
‫ייתכן שהבעיה הייתה בניסוח, לא בתוכן.‬ ‫-למה הכוונה?‬
‫הוא אולי נכנס ליותר פרטים‬ ‫מכפי שאנו יכולים לתמוך בהם כרגע.‬
‫הרושם של החוקר המיוחד של אטלנטה‬
‫הוא שהולדן ניסה להסיט את כיוון החקירה‬
‫ל"אפיקים שהעיר לא מעוניינת לחקור עכשיו,‬
‫לפחות לא בפומבי."‬
‫זה נשמע כמו פוליטיקה, בכנות.‬ ‫-בכל עיר גדולה יש פוליטיקה.‬
‫אנו צריכים להיות חכמים מזה.‬
‫אם אתה מרגיש שהולדן נכנס‬ ‫לטריטוריה פוליטית, תפקידך לעצור אותו... ‬
‫או לפחות לתת לי את ההזדמנות לצפות להשלכות.‬
‫כן, אדוני. אתה צודק.‬
‫הייתי צריך להבין את הלך הרוח בחדר.‬ ‫-המטרה היא שיבינו מדוע הם זקוקים לנו,‬
‫לא מדוע הם צריכים לחשוש מאיתנו.‬ ‫-אני מבין, אדוני.‬
‫זה לא יכול לקרות שוב, ביל.‬
‫לא יכולת להתקשר אליי?‬ ‫-ביל... ‬
‫הכול קרה כל כך מהר.‬ ‫-למישהו היה זמן להתקשר לגאן.‬
‫בארני אמר לי שלא יכולנו לעשות דבר.‬ ‫זה הכול פוליטיקה.‬
‫אשמח לדבר עם טד.‬ ‫-לא. אתה לא תדבר עם איש.‬
‫וזה לא היה הכול פוליטיקה, הולדן, עד שהתחלת‬ ‫למכור את המסקנות הלא מבוססות שלך.?
‫אתה מסכים שהתוקף כנראה שחור.‬
‫אתה יכול להבין, רק לרגע, איך זה אולי נראה‬
‫כאשר אתה מציג פרופיל‬ ‫מבלי שבכלל היית בזירת פשע?‬
‫בפעם הבאה, תסתום עד שנעשה קצת עבודת שטח.‬
‫מצטער שהיית צריכה לשמוע זאת.‬
‫אתה נראה נורא.‬
‫תודה.‬
‫אני מבינה שהנסיעה לאטלנטה קוצרה.‬
‫אני יכול להאשים את הולדן,‬
‫אבל אני אמור להשגיח עליו,‬
‫להיות סכי העיניים שלו.‬
‫נתתי לו להיסחף ברגע, להרשים אנשים,‬
‫והוא בטח דרך על מוקש.‬ ‫-זו משרה מלאה.‬
‫כן.‬
‫תראי, אני אשתפר בזה,‬ ‫אבל אני צריך לקחת קצת זמן היום.‬
‫עניינים משפחתיים.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫כן. את יודעת, רק... ‬
‫אחזור מחר.‬
‫בסדר.‬
‫גרג ואני דיברנו עם הנלי.‬
‫גרג?‬ ‫-כן.‬
‫חשבנו שתעדרו שבועות‬ ‫ולא רצינו לפגר עם הראיונות.‬
‫איך הוא היה?‬
‫קצת... מהוסס.‬
‫הוא עשה במכנסיים, נכון?‬
‫זה היה מאמץ קבוצתי.‬
‫התמלול יהיה מוכן מחר.‬
‫מצפה לזה.‬
‫אנחנו נאחר.‬
‫נהיה בסדר.‬
‫זה מתחיל עוד שתי דקות.‬
‫אז נחמיץ את הטריילרים.‬
‫עד שנקבל את המשקאות והמושבים שלנו‬ ‫בטוח נפסיד משהו.‬
‫אני מרגישה שזה עניין גדול מבחינתך.‬ ‫-עברת אותו.‬
‫זה בסדר. אני אתפוס את המקום הזה.‬
‫תראי, אני פשוט מסוג האנשים‬ ‫שצריכים לראות את הכול. ‬
‫אני אוהבת לקחת את הפופקורן שלי‬ ‫ואת המושב שלי, ולראות את הטריילרים.‬
‫הרבה אנשים מרגישים ככה.‬
‫אם את אומרת.‬
‫אבל ייקח לי לפחות עוד דקה‬ ‫להיכנס לחנייה הזו.‬
‫כי אני אחת שחונה באמת לאט.‬
‫אנחנו בהחלט‬
‫הולכות לפספס משהו.‬
‫את יודעת, יש לי בקבוק שאבלי מאוד בינוני,‬ ‫לא פתוח, כנראה מקולקל, בדירה שלי.‬
‫באמת?‬
‫יש לו פקק מתברג.‬
‫כלומר, איך אוכל לסרב לזה?‬
‫מה?‬
‫שום דבר.‬
‫יש לך את היין הזה?‬
‫חשבתי שלא הצלחתי למכור לך אותו.‬
‫לא דמיינתי אותך בדירה כזו.‬
‫קטנה?‬
‫צנועה.‬
‫החיים שלך נראים מאוד שופעים.‬
‫ובכן, התרחבות נפש הפרט‬
‫לא צריכה להשתקף בסביבתו הפרטית.‬
‫מי אמר זאת?‬
‫אני, עכשיו. לא זיהית את הקול שלי?‬
‫הוא חמוד.‬
‫כן.‬
‫הוא לא רע.‬
‫באיזו תדירות את רואה אותו?‬
‫אני רואה אותו בסוף השבוע הזה.‬ ‫אקח אותו למשחק של ה"דיוקס".‬
‫"דיוקס"?‬ ‫-קבוצת בייסבול מהליגה המשנית.‬
‫את מתגעגעת אליו?‬
‫כמובן.‬
‫המחשבה לעצב חיים אחרים מפחידה אותי.‬ ‫אני בקושי מצליחה לנהל את שלי.‬
‫עדיין יש לי ארגזי חלב כמדפים.‬
‫יש לי מדפים אמיתיים ואני לא חושבת‬ ‫שניתן להשוות מדפים להבנה גבוהה יותר.‬
‫מה שעשית דורש אומץ.‬
‫אני שמחה שאת מנהלת אורח חיים אותנטי.‬
‫אני שמחה להיות כאן.‬
‫איתך.‬
‫גם אני.‬
‫אני אוהבת בייסבול.‬
‫את אוהבת בייסבול.‬
‫כלומר, אני בטוחה שאוהב‬ ‫אם אי פעם אלך למשחק.‬
‫ונדי, אני לא מציגה את הבן שלי‬ ‫לאנשים שאני יוצאת איתם.‬
‫לא, כמובן.‬
‫זה לא... ‬
‫לא. זה בסדר.‬
‫אני מצטערת. לא הייתי צריכה.‬
‫זה לא קשור אלייך.‬ ‫-לא.‬
‫לא ספציפית. זה רק... ‬
‫את לא צריכה להציג את הבן שלך‬ ‫לאנשים שאת לא מכירה.‬
‫אני מראיינת את תוצרי הלוואי‬ ‫של אימהות מופקרות וזה... ‬
‫אני לא אומרת שאת... ‬
‫נוכל לחזור אחורה כמה דקות,‬ ‫לרגע אחרי הסקס הטוב ביותר בחיי‬
‫ולפני שהזמנתי את עצמי לליגת הילדים?‬
‫זו הליגה המשנית.‬
‫ו... הוא באמת היה מחבב אותך.‬
‫הוא פשוט עבר הרבה ואני לא... ‬
‫אני לא רוצה להבהיל אותו.‬
‫את יודעת, עד שזה משהו.‬
‫זה באמת היה הסקס הכי טוב בחייך?‬
‫הצלה יפה, סיפור המנטורית הדייקית.‬
‫ובדיוק בזמן.‬
‫הייתי צריכה להמציא משהו‬ ‫כדי שירגיש שמקבלים אותו.‬
‫טוב, זה עבד.‬
‫אבל אז הוא הכחיש בתוקף‬ ‫את היותו הומוסקסואל.‬
‫למעשה, הוא יותר התגונן בנוגע לזה‬ ‫משהיה לגבי להיקרא סדיסט.‬
‫"אני חושב שהגברת מוחה יותר על המידה."‬ ‫-הוא מוחה על דברים רבים.‬
‫אונס, עינויים, רצח.‬
‫בכך שאמר שהוא לא עסק‬ ‫בהיבטים האלו של הפשעים,‬
‫הוא מאפיין את עצמו כמי שאינו משתתף.‬
‫יכולת המידור שלו מדהימה.‬
‫בל נשכח שהנלי היה ילד.‬
‫הוא עשוי לראות את השתתפותו כמעבר לשליטתו.‬
‫הוא ידע בדיוק מה יקרה לקורבנות שהשיג.‬
‫והוא קיבל החלטה מודעת לא להתערב.‬
‫אז בין אם הוא השתתף או לא, הוא אשם.‬
‫אני חושב שיש הבחנה בין להשיג,‬
‫עד כמה שזה דפוק, ובין רצח.‬
‫הבחנה, כן, אבל לא מחילה.‬
‫אני לא מצדיק אותו.‬
‫אני רק שואל,‬
‫האם נער יכול להיות אחראי‬ ‫על מעשיו של מבוגר?‬
‫הוא ניסה לרצות את קורל.‬
‫הוא בטח פחד ממנו.‬
‫למעשה, הוא נראה יותר משועבד‬ ‫לקורל מאשר מפחד ממנו.‬
‫לכן הוא נשאר? הוא נהנה לראות את קורל הורג?‬
‫מניין לנו שהנלי נהנה מזה?‬
‫"כשעשיתי משהו, מה שזה לא היה,‬ ‫נהניתי ממנו."‬
‫ביל, הוא עזר להרוג 20 ילדים.‬
‫מה יכול להיות בר הגנה בזה?‬
‫כל שאני אומר זה שהוא היה בן 14.‬
‫באמת אפשר לכלול אותו עם קמפר וברודוס?‬
‫ללא השפעתו של קורל,‬ ‫האם הוא אי-פעם היה מתקדם לרצח?‬
‫אין שום דרך לדעת.‬
‫אבל באופן מפליא, הוא מכיר בחיבור עמוק‬
‫עם אדם אותו ראה עושה דברים מחרידים.‬
‫שאפילו איים להרוג אותו.‬
‫אולי הצורך שלו בקבלה‬ ‫היה חזק מכל גבול מוסרי.‬
‫וקורל ניצל זאת.‬
‫אני חושבת שאנחנו צריכים‬ ‫לדבר על הטקטיקה שלנו.‬
‫לא היינו משיגים דבר אילולא הייתי... ‬
‫מאלתרת?‬ ‫-אולי ממציאה דברים?‬
‫אחת-אפס.‬
‫אם אנחנו הולכים ללמד טכניקת ראיון,‬
‫זה לא יכול להיות רק ללכת בעקבות הנבדק.‬
‫עד עכשיו, הדבר היחידי שעבד הוא לדבר עליהם.‬
‫אדוני.‬
‫הנלי?‬
‫חתיכת מהלך, ד"ר קאר.‬ ‫חשבתי שאני קורא את הולדן.‬
‫גרג, תוכל לתת לנו דקה, בבקשה?‬
‫עוזר המנהל ויימן מגיע בעוד מספר שבועות.‬
‫אני עורך מפגש קטן בביתי,‬ ‫וארצה שכולכם תבואו.‬
‫כמובן, אני אשמח, טד.‬
‫ויימן יכול להיות תומך רב עוצמה בוושינגטון.‬
‫אני רוצה שישמע את הסיפור שלנו‬ ‫ישירות מכם, האנשים שיצרו את זה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אז זו מסיבת עבודה.‬
‫כן, אבל אני רוצה שתבלה, ביל.‬ ‫תביא את ננסי.‬
‫הולדן, ד"ר קאר,‬ ‫בבקשה תרגישו חופשי להביא אורח.‬
‫תודה לך, אדוני. נתכונן לזה.‬
‫אה, עוד דבר אחד.‬
‫השגתי לכם את מנסון.‬
‫מתי?‬ ‫-בעוד שלושה שבועות.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫עלינו לחשוב בזהירות על הגישה שלנו.‬
‫הוא אמר מנסון?‬
‫ניגש לזה כמו לכל ריאיון.‬ ‫-לא.‬
‫זו הפעם הראשונה שאנו נשב‬ ‫עם נבדק שבפועל לא הרג.‬
‫עכשיו, מה שיהיה חשוב הוא להסתכל עליו‬ ‫מנקודת המבט של הקבוצה.‬
‫מנסון היה המנהיג הלא מעורער של המשפחה שלו.‬ ‫-אז זו הגישה שלנו.‬
‫חוקר מקרי המוות‬ ‫אימת את עדותם של שאר הילדים,‬
‫שבריאן לא השתתף באופן ישיר בפעילויות‬
‫שהובילו למותו של הקורבן.‬
‫יחד עם זאת, הוא היה נוכח, וכפי שהוא הודה,‬
‫הוא זה שהציע להניח את הקורבן על הצלב.‬
‫הוא חשב שזה יחזיר את דניאל לחיים... ‬
‫גברת טנץ', משפחה איבדה לנצח את ילדה.‬
‫בריאן פעל לכאורה ללא זדון, ובגלל גילו,‬
‫אני בוחר לא לנקוט צעדים משפטיים נגדו.‬
‫אבל המדינה לא יכולה להתעלם‬
‫מכך שהייתה לו הזדמנות מספקת לקרוא לעזרה‬
‫או לדבר איתכם, ההורים, אחרי המעשה.‬
‫הוא בחר שלא.‬
‫או שהוא התחמק מגילוי,‬ ‫או שהוא אינו מבחין בין טוב ורע.‬
‫המדינה מחויבת לנסות להבין את המניעים שלו‬
‫כדי להבטיח שהוא לא מהווה סכנה‬ ‫לעצמו או לקהילה.‬
‫סכנה?‬
‫אני מעביר אותו‬ ‫למחלקת הבריאות והרווחה להערכה.‬
‫הוא יוכל להישאר בבית?‬
‫כן.‬
‫הוקצו לכם עובד סוציאלי‬ ‫ואיש מקצוע בתחום בריאות הנפש.‬
‫בית המשפט יקבל החלטות‬ ‫אשר יבוססו אך ורק על ההערכות שלהם.‬
‫ההיענות שלכם לתהליך הזה היא חובה.‬
‫ותהיה קריטית בקביעת עתידו של בריאן.‬
‫עובדים סוציאליים מקבלים שכר נמוך‬ ‫והם משכילים ביותר.‬
‫אל תנסו לשבת איתו‬ ‫ולנסות להתחמק מזה בהסברים.‬
‫הם לא אוהבים את זה.‬
‫לא משנה מה ידרשו מכם לעשות,‬ ‫עדיף שתשתפו פעולה.‬
‫חשבתי שכאשר הם יגלו‬ ‫שבריאן אמר את האמת, זה יסתיים.‬
‫הוא זוכה להישאר בבית, ננס.‬
‫שזרים יבדקו ויבחנו אותו? עובד סוציאלי?‬
‫אין לנו ברירה.‬
‫הוא לא עשה שום דבר.‬
‫תודה, ארט. אני מעריך את הכול.‬
‫יש לי ילדים משלי.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫למה לא אמרת משהו בפנים?‬
‫אתה לא תגן על הילד שלך?‬
‫זה לא בית משפט, מותק.‬
‫ארט צודק, אנחנו צריכים לעבור את התהליך.‬
‫אולי זה לא רעיון רע שבריאן ידבר עם מישהו.‬
‫הוא לא פגום.‬
‫הוא לא פושע.‬
‫אני יודע זאת, ננס.‬
‫הוא חוזר הביתה איתנו.‬
‫היום היה יום טוב.‬
‫ברצינות?‬
‫הוא לא רע.‬
‫רק קשה לקדם?‬
‫איבדת פרספקטיבה.‬
‫פספסתי משהו חשוב?‬
‫לא. בדיוק עמדנו להתחיל לדבר על מטרות.‬
‫ונדי צודקת לגמרי.‬
‫אנחנו לא שואלים את מנסון על ההרג.‬
‫מה שאנו צריכים לגלות‬ ‫זה איך אסיר לשעבר, זעיר וחסר השכלה‬
‫שכנע קבוצה של בני נוער מהמעמד הבינוני‬ ‫לרצוח באכזריות שבעה זרים.‬
‫הרוצחים.‬
‫סוזן אטקינס, בת 19.‬
‫מנסון כינה אותה סיידי.‬
‫חברה במקהלת הכנסייה.‬
‫לינדה קסביאן, בת 20.‬
‫תלמידה טובה.‬
‫תוארה כ"רומנטיקנית תמימה"‬ ‫על ידי החברים שלה.‬
‫פטרישיה קרנווינקל, בת 22.‬
‫למדה את עיקרי הנצרות, שקלה להפוך לנזירה.‬
‫מרי ברונר, בת 26.‬
‫ספרנית.‬
‫וטקס ווטסון, בן 24.‬
‫סטודנט מצטיין,‬ ‫עורך עיתון בית הספר, אתלט מוכשר.‬
‫נראה כמו ספר מחזור בתיכון.‬
‫כולם גדלו בבתים ממוצעים,‬ ‫סיימו תיכון, חלקם גם קולג'.‬
‫ואז כולם ברחו מהבית ואיכשהו‬ ‫הגיעו למשפחת מנסון.‬
‫למעט ברונר, בן המשפחה הראשון,‬
‫המהפך שלהם לרוצחים לקח פחות משנתיים.‬
‫מרי ברונר לא היתה מעורבת‬ ‫ברציחות טייט-לאביאנקה.‬
‫נכון. היא נעצרה עם בובי בוסוליי.‬
‫יומיים לפני טייט-לאביאנקה.‬
‫השניים הרגו מפיק מוסיקה‬ ‫בגלל עסקת סמים רעה,‬
‫אבל מה שבאמת מעניין זו הזירה.‬
‫ברונר ובוסוליי ניסו להפיל‬ ‫את הרצח על הפנתרים השחורים‬
‫על ידי כתיבת "חזרזיר פוליטי"‬ ‫על הקיר בדם הקורבן.‬
‫זו זירת לאביאנקה.‬
‫"מוות לחזירים."‬
‫והזירה מסיילו דרייב... ‬
‫"חזיר" בדם של שרון טייט.‬
‫"הלטר סקלטר."‬
‫זה היה המוטו של מנסון.‬
‫התיק של התביעה נשען על תשוקתו‬ ‫להצית מלחמה בין גזעית כמניע‬
‫ושליטתו במשפחה כאמצעי.‬ ‫-שמעת פעם על קרישנה ונטה?‬
‫לא.‬ ‫-אסיר לשעבר שהכריז על עצמו כמשיח.‬
‫הוא ייסד כנסייה משלו,‬
‫הטיף שהחברה מושחתת וגורלה נחרץ.‬
‫הוא אמר שמלחמת גזע מתקרבת.‬
‫קרישנה אמר שהוא מכיר מקום סודי במדבר‬ ‫בו הוא ואנשיו יחכו עד יעבור זעם.‬
‫ואז, כשהמלחמה תיגמר,‬
‫הם ייצאו ויצרו ציוויליזציה חדשה.‬ ‫-זה ישר מספר המהלכים של מנסון.‬
‫ספר המהלכים של קרישנה.‬
‫מנסון ייסד את הכנסייה שלו ב-68'.‬
‫הוא אמר, "הרוח של הכול הביאה אותי לשם."‬
‫מאוחר יותר, הוא אימץ בדיוק אותה דוקטרינה‬ ‫וכינה אותה "הלטר סקלטר".‬
‫"הלטר סקלטר" לא היה רעיון של מנסון?‬ ‫-בהשאלה כמו השם עצמו.‬
‫הוא רמאי.‬
‫ועדיין, נשאלת השאלה,‬
‫איך בחור כזה... ‬
‫גורם לילדים כאלו... ‬
‫לעשות את זה?‬
‫האם שמתם לב לאיזשהו שינוי בהתנהגותו,‬ ‫כמו הרגעה עצמית?‬
‫כלל לא.‬
‫את מקריאה לו, גברת טנץ'?‬
‫הוא אוהב את "קליפורד הכלב האדום".‬
‫ספורט, מר טנץ'.‬
‫הוא רוכב על אופניים.‬
‫כמעט ללא גלגלי עזר.‬
‫אבל לא ספורט קבוצתי.‬
‫לא.‬
‫מה הוא עושה כשהוא מוטרד?‬
‫הוא לא דברן גדול,‬
‫אבל הוא תמיד בא אלינו אם הוא צריך משהו.‬
‫האם הוא הולך לבית ספר ציבורי?‬
‫כן.‬
‫ואין בבית הספר מחלקה לחינוך מיוחד?‬
‫לא.‬ ‫-מעולם לא הרגשנו שהוא צריך סוג כזה של... ‬
‫בריאן פשוט ביישן.‬
‫אני מבינה.‬
‫איך אתם מתמודדים עם התנהגות רעה?‬
‫שום דבר יוצא דופן.‬ ‫שולחים אותו לחדר שלו, כמו כולם.‬
‫עונש גופני?‬
‫אף פעם.‬ ‫-לא.‬
‫יש לך נשק בבית?‬
‫אני שומר את האקדח שלי במשרד שלי.‬ ‫-נעול?‬
‫תמיד.‬
‫בריאן.‬
‫בריאן, בוא הנה.‬
‫זו גברת לילנד.‬
‫העלמה לילנד.‬
‫היי, בריאן.‬
‫ברי, למה שלא תיכנס פנימה‬ ‫ותקרא קצת "קליפורד"?‬
‫מיד אבוא.‬
‫קדימה.‬
‫האם הוא מתחמק ממך?‬
‫היו לו כמה שבועות קשים.‬
‫העלמה לילנד, אנחנו אוהבים את בריאן.‬
‫הוא אולי מאומץ, אבל הוא התינוק שלנו.‬
‫כמובן, גברת טנץ'.‬
‫בפגישה הבאה שלנו,‬ ‫אני אצטרך את תעודת הלידה,‬
‫את הרשומות הרפואיות שלו,‬ ‫ואת כל הדיווחים מבית הספר.‬
‫אלו מסבירים את התהליך.‬
‫הנחיות בטיחות בסיסיות לילדים.‬
‫אני אגיע מדי פעם,‬ ‫ללא הודעה מוקדמת, להתבונן.‬
‫אנו צריכים לקבוע מצב תחילתי להתנהגותו‬ ‫בסביבה הזאת כדי להעריך את התקדמותו.‬
‫לאחר מכן נקבע אם יש לבצע התאמות.‬
‫איזה סוג של התאמות?‬ ‫-לא נדע עד שלא נבלה יחד זמן מה.‬
‫הפגישות שלך עם ד"ר מוריץ יהיו כל יום שישי.‬
‫שניכם צריכים להשתתף.‬
‫כמובן.‬
‫אנו נשלח דוחות קבועים לפרקליט המדינה‬
‫עם ההמלצות שלנו.‬
‫בסופו של דבר, הוא יקבל‬ ‫את כל ההחלטות בהמשך.‬
‫נתראה.‬
‫כן, אתם תראו.‬
‫אנו עושים בדיוק את אותו הדבר.‬
‫מה זה?‬
‫הולכים בזירת הפשע.‬
‫אל תרגישי יותר מדי בנוח לידה.‬
‫היא לא חברה שלנו.‬
‫- ווקוויל, קליפורניה -‬
‫FBI.‬
‫אתה מקווה לחתימה?‬
‫זה מחקר.‬
‫תנסה לא להרטיב את עצמך לפני שתיכנס.‬
‫תצטרכו לחכות קצת.‬
‫הוא מסרב לצאת מהתא שלו.‬
‫אני בהלם.‬
‫קמפר זמין?‬ ‫-אני יכול לבדוק.‬
‫לא! לא קמפר.‬
‫באנו לראות את מנסון.‬
‫נחכה לו.‬ ‫-ביל, אהיה בסדר.‬
‫אתה צריך לשאול את קמפר‬ ‫לגבי חזרה לזירת הפשע, עבור BTK.‬
‫אנו יודעים שהוא חזר. הוא אמר לנו.‬ ‫-אבל עלינו לדעת למה.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫חוץ מזה, איך מנסון ירגיש כשיגלה‬ ‫שאנחנו מדברים עם קמפר?‬
‫כל החבר'ה האלה מקנאים זה בזה.‬
‫כי השימוש בתבונה היא להצדיק‬
‫את הרצונות המעורפלים‬ ‫שמניעים את ההתנהגותנו,‬
‫דחפים, תשוקות, דעות קדומות, וטיפשות.‬
‫רבותיי.‬
‫איזו הפתעה.‬
‫ביל.‬
‫אד.‬
‫הולדן.‬
‫טוב לראות אותך, אד.‬
‫שבו בבקשה.‬
‫אתה יודע שהולדן בא לראות אותי‬
‫כשהייתי בבית החולים?‬
‫אני יודע.‬
‫זה באמת היה חשוב לי.‬
‫בשביל זה יש חברים, נכון?‬
‫מנסון, מה?‬
‫השמועה מתפשטת מהר.‬
‫קשה לשמור על דבר כזה בשקט.‬
‫כולם יודעים כשצ'רלי מחרבן.‬
‫ואם לא שמעת, הוא יספר לך על זה הכול.‬
‫אפילו אם מישהו אחר חרבן במקומו.‬
‫נכון.‬ ‫-הוא מעולם לא עשה זאת.‬
‫הוא לא יודע איך זה.‬
‫אתה אומר שהוא לא שווה את תשומת ליבנו?‬ ‫-ה"מהומה" כבר הפכה למיתולוגיה.‬
‫אם אתם באמת רוצים להבין איך כל זה קרה,‬ ‫אתם צריכים לדבר עם טקס.‬
‫כלי השרת "בן הטובים"?‬ ‫-כן.‬
‫אני בטוח שאתה צודק, ביל.‬ ‫-אנו נזכור זאת.‬
‫אבל לא באנו לדבר על מנסון.‬
‫על מה רציתם לדבר?‬
‫עליך, אד.‬
‫רציתי לשאול אותך‬ ‫על משהו שאמרת לפני זמן מה.‬
‫על כך שביקרת שוב באתרי הרציחות שלך.‬
‫למה עשית זאת?‬
‫ובכן, באתרי הרצח,‬ ‫אני יכול לחיות מחדש את החוויה.‬
‫להרגיש את אותה התרוממות רוח,‬ ‫את השחרור המדהים.‬
‫זה ריגש אותך?‬
‫כן.‬
‫הייתי גם חווה מחדש את הסיפוק המיני.‬
‫מה היה גורם לך להחליט לבקר?‬
‫תחושת הדומיננטיות המוחלטת,‬
‫הבעלות המוחלטת שאתה מקבל מהרג.‬
‫זה הופך לצורך.‬
‫הצורך הזה נבנה עד שהוא הופך להכרח,‬
‫עד כדי כך שאתה צריך לצוד שוב.‬
‫לפעמים הייתי יכול לדחות את הצורך הזה‬
‫על ידי היזכרות ברגע ההרג.‬
‫אתה באמת יכול להתענג על זה‬ ‫כאשר אתה במקום המדויק.‬
‫ואם אתה לא יכול להגיע למקום‬ ‫כי יש יותר מדי אנשים מסביב?‬
‫שמרתי דברים, מזכרות קטנות.‬
‫תזכורות לחוויות שלי.‬ ‫-תמונות הפולארויד.‬
‫יכולתי להחזיק אותם, לשלוט בהם.‬
‫הם היו מזכרות.‬
‫האם הייתה כמות מסוימת של זמן,‬
‫משהו שיכולת למדוד,‬ ‫שלאחריו ה"מזכרות" לא היו מספיקות?‬
‫האם יש לך מישהו, הולדן?‬
‫מישהו שאתה לא יכול לתפוס?‬
‫זה נכון, ביל? מי זה? האנס מאזור המזרח?‬ ‫המשסף מסאן מטאו?‬
‫הרוצח מכביש I-45 בטקסס?‬
‫מצאתם מישהו שעדיין לא הגיע לחדשות.‬
‫התחיל רק עכשיו.‬
‫האם יהיו לך מחשבות על מישהו כזה?‬
‫כמובן.‬
‫אבל אני אצטרך להתוודע לעובדות הרלוונטיות.‬
‫אנחנו לא יכולים לדון בחקירות פעילות, אד.‬
‫עם אף אחד.‬
‫אני בטוח שאתה מבין.‬
‫כמובן, ביל.‬
‫זו דרך חיים מפרכת.‬
‫הרבה גורמים מעורבים בהצלחה.‬
‫ככל שהשתפרתי,‬
‫נזהרתי מאוד‬ ‫ווידאתי שכל התנאים נכונים בדיוק.‬
‫האדם הזה שאתם מחפשים,‬ ‫יש לו חיי פנטזיה מדהימים.‬
‫פנטזיות על מה שהוא עשה,‬ ‫על מה שהוא רוצה לעשות,‬
‫איך הוא הולך להשתפר.‬
‫החלומות האלה יכלו אותו.‬
‫בקרוב העולם האמיתי לא יוכל אפילו להשתוות.‬
‫איך תופסים פנטזיה, אד?‬
‫אתם לא יכולים.‬
‫אם הוא טוב.‬
‫לעולם לא תראו את זה.‬
‫הוא חי כמו כל אדם אחר,‬ ‫יש לו מערכות יחסים, מחזיק בעבודה.‬
‫אנו יודעים שלרוצחים אין את הכלים‬ ‫לנהל חיים אמיתיים.‬
‫הם באים משולי החברה, הם נשברים‬ ‫תחת הלחץ של מה שהם עשו. הם עושים טעויות.‬
‫נראה לי שכל מה שאתם יודעים‬ ‫על רוצחים סדרתיים נאסף מאלו שכבר נתפסו.‬
‫הוא מוכן.‬
‫מצטער, אד.‬
‫זה בסדר, ביל.‬
‫שמרת מספיק קלטת לשרלטן?‬
‫הבאתי תוספת.‬
‫תזדקק לזה. הוא דברן.‬
‫אני עדיין מנסה לכתוב את הספר שלי.‬ ‫אני רק צריך גישה למכונת כתיבה.‬
‫כן, נראה מה נוכל לעשות.‬ ‫-תודה לך, ביל. נתראה.‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫מנסון ממש קטן.‬
‫כאילו, ממש קטן.‬
‫תנסו לא לבהות.‬
‫מצוץ לי את הזין!‬
‫זו הכלבה שלי!‬
‫לך תזדיין, גבר!‬
‫לך תזדיין!‬
‫אתה חושב שאנו צריכים לדבר עם טקס?‬
‫אתה מבין שקמפר ממשיך להוביל אותך באף?‬
‫הוא הנחקר הכי אמין ומשכנע שאי פעם ראיינו.‬
‫הרף נמוך.‬ ‫-אם קמפר לא היה מסגיר את עצמו,‬
‫לעולם לא היינו תופסים אותו.‬ ‫הוא משאב מדהים.‬
‫קנית מיקרופון חדש.‬
‫למען הדורות הבאים.‬
‫כמו מלך מזוין.‬
‫שחרר אותו מהאזיקים, בבקשה.‬
‫כולם.‬
‫אני סוכן מיוחד טנץ'.‬
‫זה סוכן מיוחד פורד.‬
‫זו אינה חקירה, מר מנסון.‬
‫אנו יודעים שלא ביצעת את הרציחות‬ ‫של טייט או לביאנקה.‬
‫אנו מתעניינים ביחסים שלך עם המשפחה שלך‬
‫ואיזו השפעה הייתה‬ ‫למערכת היחסים הזו על הפשעים.‬
‫בבקשה.‬
‫היינו רוצים לשמוע ממך,‬
‫במילים שלך, על מה שקרה.‬
‫אכפת לך אם נקליט את זה?‬
‫במהלך השנים כמה חברים האשימו אותך ברציחות,‬
‫ואז שינו את הסיפור שלהם.‬
‫אחרים, באופן די מפורסם, הגנו עליך.‬
‫נראה שאתה שולט בהם אפילו מהכלא.‬
‫אבל לא משנה מה הם אומרים,‬
‫אתה דבק באותו סיפור.‬
‫כי האמת שלי פשוטה.‬
‫והאמת שלך מסובכת.‬
‫מסובכת איך?‬
‫ובכן, אתה לא רואה את זה,‬ ‫אבל האמת היחידה היא עכשיו.‬
‫ההווה זה הדבר היחיד שהוא אמיתי.‬
‫ובכן, אנחנו בעיקר מתעניינים בעבר.‬
‫איך פגשת, השפעת, ‬
‫וחינכת את האנשים שעקבו אחריך.‬
‫"חינכתי"? בחייך, בנאדם.‬
‫איך המשפחה התחילה?‬
‫התחלת עם הבנות?‬
‫האנשים האלו שאתה קורא להם "משפחה",‬ ‫הם רק ילדים שלא רציתם.‬
‫זרקתם אותם כמו אשפה.‬
‫אז אני אספתי אותם מצד הדרך‬ ‫ואמרתי זאת, "באהבה אין טעות."‬
‫"אהבה"? זה מה שלימדת את המשפחה שלך?‬
‫אתה איש משפחה, הסוכן טנץ'?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כן, גם הוא איש משפחה,‬ ‫עם המפתחות והאקדח שלו.‬
‫הוא מלמד את ילדיו ממש עכשיו.‬
‫הם ילמדו את אמונותיו, והם יחיו אותן.‬
‫ואתה, אתה מלמד את ילדיך.‬
‫תסתכלו על עצמכם,‬ ‫תשפוט את השקרים שאתם חיים בהם.‬
‫הילדים האלו שתוקפים אתכם עם סכינים,‬ ‫הם ילדיכם.‬
‫הם היו חסידיך, צ'רלי.‬ ‫אתה נתת להם את הסכין.‬
‫אתם לימדתם אותם. אני לא לימדתי אותם.‬
‫רק ניסיתי לעזור להם לעמוד.‬
‫והם עמדו, יצאו והרגו שבעה אנשים חפים מפשע.‬
‫אז עכשיו זו אשמתי?‬
‫זו אשמתי שהילדים שלכם עשו את מה שעשו?‬
‫הילדים שלכם שאתם הזנחתם?‬
‫אנו יודעים שאף אחד במשפחה‬ ‫פעל ללא האישור שלך, צ'רלי.‬
‫טוב, אם אתם יודעים, אתם יודעים.‬ ‫אתם לא צריכים לדבר איתי.‬
‫אתם צריכים לדבר עם עצמכם.‬
‫בוא נדבר על התשעה באוגוסט 1969.‬
‫זה שייך לעבר.‬
‫וכאשר זה עבר, זה עבר, אחי.‬
‫באותו קיץ אמרת למשפחה,‬ ‫"עכשיו זה הזמן להלטר סקלטר."‬
‫שהם צריכים להתחיל מלחמת גזע‬ ‫ולרצוח לבנים עשירים.‬
‫זו הפנטזיה של התובע המחוזי,‬ ‫אלו הפחדים שלו.‬
‫זו השתקפות של הפחדים שלו.‬ ‫-אז אתה אומר שזה מעולם לא קרה?‬
‫- הלטר סקלטר -‬
‫בטח, אני אומר שזה לא קרה.‬ ‫בוליוסי הוא גאון, בנאדם.‬
‫יש לו כל מה שתובע רוצה,‬ ‫חוץ מדבר אחד: תיק.‬
‫אין לו תיק.‬
‫אז הוא שם את לינדה קסביאן על הדוכן‬
‫והיא מספרת סיפור עצוב‬ ‫על איך היא שיקרה, רימתה,‬
‫ועשתה כל מעשה לא ישר שהיא יכלה לחשוב עליו.‬
‫אבל זה בסדר, היא מספרת את האמת עכשיו.‬
‫לא היה לה שום מניע נסתר‬ ‫כמו חסינות עבור שבעה סעיפים של רצח.‬
‫אתה אומר שהיא שיקרה?‬
‫כל העדים שיקרו?‬
‫העדים קמו והעידו רק מה שהיה טוב עבורם.‬
‫הם לא העידו מה שהיה טוב עבורי.‬
‫האם אתה מאמין לשטויות האלו של הלטר סקלטר?‬
‫"מוות לחזירים", "חזרזירון פוליטי."‬
‫חייב להודות שזה נשמע כמו חזון.‬ ‫-אין שום חזון.‬
‫אולי הייתה לי דעה לגבי שחורים ולבנים‬
‫והבעיות שיש להם.‬
‫אבל אני לא זוכר שאמרתי דבר‬ ‫על להתחיל מלחמה בין גזעית.‬
‫אז איך זה הפך לסיפור?‬
‫סיידי היא זאת שהתחילה לשמוע‬ ‫מסרים ב"אלבום הלבן".‬
‫היא נתנה לכלי התקשורת את החומרים‬ ‫לכל סטייה שהם רצו להדפיס.‬
‫התובע המחוזי אימץ את הגרסה של סיידי‬ ‫וניפח אותה בבית המשפט,‬
‫"צ'רלס מנסון, האדם המסוכן ביותר בעולם."‬
‫"מנהיג כת היפי שתיכנת אנשים להרוג."‬
‫בספר הזה, הוא מתאר אותי כל כך עוצמתי,‬ ‫שמבט ממני עצר את שעונו.‬
‫שכבתי בתא שלי ותהיתי,‬
‫"וואו, אני באמת כל מה שהם אומרים?"‬
‫כמעט והתחלתי להאמין בחרא הזה בעצמי.‬
‫אבל אני מסתכל בכל שעון שאני רואה.‬ ‫ואתם יודעים מה?‬
‫למרות שאני מסתכל חזק ככל יכולתי,‬ ‫השעונים לא עוצרים.‬
‫בודדת במדבר קבוצה של בני נוער.‬
‫נתת להם סמים, שכנעת אותם שאתה אלוהים,‬
‫ושלחת אותם להרוג.‬
‫תקשיב, בנאדם, בובי בוסוליי‬ ‫ישב בכלא על רצח, אתה מבין?‬
‫טקס וסיידי באו אליי‬
‫ואמרו, "בוא נעתיק את הרציחות שלו‬ ‫כדי לשחרר אותו."‬
‫אתה אומר שהרציחות, הכול,‬ ‫היו רק כדי לשחרר את בובי בוסוליי מהכלא?‬
‫הילדים האלו הסתכלו עליי בעיניים קרות.‬
‫כן, הילדים שלך.‬
‫טקס ווטסון, "בן הטובים".‬
‫גאוותה של קופוויל, טקסס.‬ ‫אני חכם מספיק לדעת שאסור לא להסכים איתו.‬
‫אז אמרתי זאת, "תעשה מה שהאהבה שלך אומרת לך‬ ‫לעשות. אני אעשה מה שהאהבה שלי אומר?
‫מה שהוא עשה, זה שלו.‬ ‫הוא יצטרך להסביר לך את זה.‬
‫רק כדי להבהיר,‬
‫זו הייתה התוכנית שלהם?‬ ‫אתה לא היית אחראי... ‬
‫יש לכם מעגל שאדם חי בתוכו.‬
‫הוא אחראי למעגל שלו ולמעגל שלו בלבד.‬
‫עכשיו, אני לא זוכר שאמרתי משהו כמו,‬
‫"תביאו סכין ותהרגו מישהו" או משהו כזה.‬
‫שטויות.‬
‫אילו רציתי, יכולתי להרוג אותך‬ ‫עם כבל המיקרופון שלך.‬
‫עם העיפרון שלך.‬
‫אבל אני רוצה לאהוב את עצמי,‬ ‫אז לא אעשה זאת.‬
‫לא, אתה תשים את זה ב"מעגל" של מישהו אחר.‬
‫תקשיב, בנאדם. טקס?‬
‫היה קשה לדעת אם הוא היה בסוף סוטול‬ ‫או התחיל אחד חדש.‬
‫אני חזרתי באותו הלילה לבית בסיילו דרייב‬
‫ושלחתי אחד מהילדים לראות‬ ‫אם הוא באמת עשה זאת.‬
‫למה אתה לא נכנסת?‬
‫זו הייתה זירת פשע.‬ ‫הייתי מפר את תנאי השחרור שלי.‬
‫אבל היית ברציחות בלביאנקה, נכון, צ'רלי?‬
‫הייתי חייב ללכת.‬
‫היית חייב?‬ ‫-כן.‬
‫תקשיב, טקס התלבש עליי,‬
‫הוא ניסה להציג אותי כחלש.‬
‫אנחנו התקדמנו מבחינה פנימית.‬
‫אנחנו למדנו דברים חדשים. והוא שינה את זה.‬
‫הוא יצא החוצה, הוא יצר מעגל משלו.‬
‫ומה, עכשיו הוא רוצה לחזור‬ ‫ל"ישו אוהב אותי?"‬
‫"דם השה"?‬
‫משחקי ה"נכון ולא נכון"‬ ‫שאנחנו משחקים כבר 2,000 שנה?‬
‫"נכון ולא נכון" זה משחק?‬
‫אין "נכון ולא נכון" , רק "מה שיש".‬
‫כל מה שהחיים הם, זה מה שיש.‬ ‫ל"נכון ולא נכון" אין כל קשר לזה.‬
‫אז הרצח של שבעה אנשים זה רק "מה שיש"?‬
‫ובכן, זה מה שיש, לא?‬
‫אף אחד לא באמת מת, אף אחד לא באמת חי.‬
‫אלו שתי מילים במשחק שנשכח.‬
‫אנשים כן מתו, צ'רלי. אתה דאגת לכך.‬ ‫-הכול זה אהבה, גבר.‬
‫אין דבר שאינו אהבה.‬
‫באמת?‬
‫שום דבר?‬
‫לכמה עוד מהחרא הזה אתה רוצה להקשיב?‬ ‫-אתה צריך ללכת ברחוב אחר, בחור.‬
‫תלבש את הבגדים הפוך‬ ‫ותיתן לכולם לצחוק עליך.‬
‫אתה פחדן, צ'רלי.‬
‫פחדן שלא לוקח שום אחריות לפעולותיו.‬
‫כן, אתה אוכל בשר עם השיניים שלך?‬
‫אתה הורג דברים שיותר טובים ממך?‬
‫ואז אתה אומר שהילדים שלך רוצחים.‬ ‫-לא, אני אומר שאתה רוצח.‬
‫אני לא הרגתי איש... ‬ ‫-הורית להם ללכת לבית ההוא‬
‫ולשחוט את כולם שם.‬ ‫-ואני לא רציתי שאף אחד ייהרג.‬
‫לא הוריתי לאף אחד לעשות שום דבר‬ ‫שהוא לא רצה לעשות.‬
‫גם לא עצרת אותם.‬
‫אני תמיד נתתי לילדים ללכת.‬ ‫אם נופלים, ככה לומדים.‬
‫אתה מתחזק על ידי נפילה.‬
‫אתה לא אמור לתת לילדים ליפול.‬ ‫אתה אמור להדריך אותם.‬
‫להדריך אותם למה?‬
‫להדריך אותם לתוך מה שאתה הדרכת אותם לתוכו?‬
‫חתיכת גמד מזוין.‬ ‫-ביל.‬
‫הכעס הזה שאתה מרגיש, הסוכן טנץ',‬ ‫זה רק כעס שאתה חש כלפי עצמך.‬
‫תמצא מישהו אחר להתלבש עליו,‬
‫אני עייף מלהיות השעיר לעזאזל שלך.‬
‫אני עייף מלהיות ההשתקפות שלך.‬
‫אתה לא ההשתקפות שלי.‬ ‫-תמיד הייתי ההשתקפות שלך.‬
‫הייתי בתאים שלך מאז שהייתי בן שמונה.‬
‫אפילו אין לי שם.‬
‫אני B-33920.‬
‫פעמון מצלצל, אני קם.‬
‫פעמון מצלצל, אני יוצא.‬
‫פעמון מצלצל, אני עושה מה שהפעמון אומר.‬
‫אני הכלב של פבלוב, בנאדם.‬
‫אני כל דבר שתרצה שאהיה.‬
‫אבל מה שאתה רוצה זה שטן... ‬
‫כי זה מה שאתה.‬
‫לי מעולם לא הייתה זכות דיבור בעולמך,‬
‫אתה יצרת אותו.‬
‫איך אתה מרגיש לגבי הרציחות האלו?‬
‫זה מה שמשנה.‬
‫הן התרחשו בעולם שלך, לא שלי.‬
‫מה ש"משנה" זה שאתה הורית‬ ‫על מותם של שבעה אנשים.‬
‫שמונה, אם אתה סופר תינוק שטרם נולד.‬
‫ועכשיו אתה יכול לשקף את זה בחזרה עליי,‬
‫ואתה יכול לנעול אותי בכלא שלך,‬
‫ואתה יכול לומר שהעולם שלך טוב יותר.‬
‫אבל כלא זה הלך מחשבה.‬
‫כולנו הכלא של עצמנו, אנו הסוהרים‬ ‫של עצמנו, אנו יושבים את הזמן שלנו.‬
‫כלא זה בראש שלך.‬
‫אתה לא רואה שאני חופשי?‬
‫אתה לא נראה לי חופשי, צ'רלי.‬ ‫-אתה לא נראה לי חופשי.‬
‫אתה נראה כמי שהורכב‬ ‫ממה שמישהו אמר לך שזה אתה.‬
‫אתה חי עבור דעתם של אחרים,‬ ‫יש לך כאב על הפנים שלך.‬
‫ואתה תוהה אם אתה נראה בסדר.‬
‫עד כאן.‬
‫ביל.‬
‫היי, גבר.‬
‫אהבתי את משקפי השמש שלך.‬
‫אני יכול לקבל אותם?‬
‫תודה רבה.‬
‫הגורו של ארץ הננסים יכול‬ ‫ללכת להזדיין בגיהינום מבחינתי.‬
‫הסוכן פורד.‬
‫מנסון אמר שהוא פילח את אלו ממך.‬
‫הוא אמר שהוא גנב אותם?‬
‫הוא התרברב בזה.‬
‫הוא בדרך לצינוק.‬
‫אלו כאלו שטויות.‬
‫מה יותר הגיוני?‬
‫שמנסון אולץ לשתף פעולה‬ ‫עם חיקוי הפשע של טקס וסיידי‬
‫או שהביטלס ניבאו מלחמה בין גזעית?‬ ‫-אתה אומר שהתובע המחוזי שיקר?‬
‫אני אומר שהוא נתן לזה נרטיב.‬
‫הוא היה צריך להסביר לחבר מושבעים‬ ‫נורמלי מהמעמד הבינוני,‬
‫איך ילדים נורמלים מהמעמד הבינוני‬ ‫רצחו באכזריות שבעה אנשים.‬
‫אלוהים, הולדן.‬
‫ווטסון במרחק של שעה.‬
‫בוא נעביר את הלילה ונדבר איתו.‬ ‫-אני חייב להגיע הביתה.‬
‫אתה לא יכול להישאר עוד יום אחד?‬ ‫-לא, אני לא יכול.‬
‫ואחרי אטלנטה, אנו לא יכולים שוב לפשל.‬
‫אם תישאר ותעשה‬ ‫את הריאיון הזה, אני צריך לדעת,‬
‫אני יכול לבטוח בך?‬
‫לחלוטין.‬
‫פשוט תיכנס, תעשה את הריאיון.‬ ‫תחזור הביתה. הבנת?‬
‫אני מבטיח.‬
‫תודה, ביל.‬
‫לעזאזל. מה השעה אצלך?‬
‫השעה 17:16.‬
‫משהו לא בסדר עם השעון שלך?‬
‫סלחי לי.‬
‫FBI. יש דרך שתוכלי לעכב את המטוס?‬
‫מצטערת, אדוני. הוא עזב.‬
‫יש טיסת לילה?‬
‫בשעה 22:00. מגיעה לוושינגטון ב-6:30.‬
‫תודה.‬
‫אני מתנצלת.‬
‫אני אוכל לעדכן אותו בדברים‬ ‫אם אתה... רוצה להתחיל.‬
‫הפגישה היא לטובת שני ההורים.‬
‫אני מצטער.‬
‫כל כך מצטער שאיחרתי.‬
‫כמובן. זה קורה.‬
‫אני רק הייתי נזהר מלאחר לפגישות‬ ‫עם העלמה לילנד ממשרד הרווחה.‬
‫אנחנו מנסים להימנע כמה שיותר‬ ‫מסימני אזהרה.‬
‫בהחלט.‬
‫אני כאן לעזור לשניכם.‬
‫ולבריאן, כמובן,‬ ‫לעבור את זה כמה שיותר בקלות.‬
‫תודה לך.‬
‫מטרת הפגישות שלנו תהיה להבין את תפיסתו‬ ‫של בריאן לגבי האירועים, כוונותיו... ‬
‫הוא לא התכוון לעשות דבר לילד הקטן הזה.‬
‫הוא חשב שאם יעשו צלב... ‬ ‫-גברת טנץ', אני אצטרך לשמוע זאת מבריאן.‬
‫אני חושבת שאני מבינה את בני.‬
‫הידע שלך על התנהגותו של בריאן יהיה חיוני.‬
‫אבל עלינו להשלים את התהליך באופן שיטתי.‬
‫אנחנו מבינים.‬
‫בואו נתחיל עם החיים בבית.‬
‫אני רואה מהעלמה לילנד שעבודתך‬ ‫בבולשת כרוכה בנסיעות.‬
‫אשתך אמרה לי שאתה מעביר סמינרים?‬
‫עכשיו, הוא רוב הזמן בבית.‬
‫למה בדיוק איחרת, מר טנץ'?‬
‫אני עובד ב-FBI במדעי ההתנהגות.‬
‫אני לא יודע מה זה אומר.‬
‫היחידה שלי מפתחת תהליכים לזיהוי פושעים‬ ‫על ידי טביעת האצבע הפסיכולוגית שלהם.
‫ואיך אתם עושים זאת?‬
‫אנו עורכים ראיונות עם עבריינים מורשעים,‬
‫לנסות לקודד את התנהגותם,‬
‫להשיג תובנות על המצב הנפשי שלהם.‬
‫עם איזה סוג פושעים אתה מתמודד?‬
‫אני חוקר רוצחים סדרתיים.‬
‫והאם הבוקר ערכת ריאיון עם רוצח?‬
‫איחרתי מפני שהייתי בקליפורניה.‬
‫ראיינתי את צ'רלס מנסון.‬
‫מנסון?‬
‫כן, אדוני.‬
‫חכה. דיברת ישירות עם צ'רלס מנסון?‬
‫וואו. הוא חתיכת טיפוס, נכון?‬
‫אתה לא צוחק.‬
‫כן, אני חייב להודות,‬ ‫אני מאוד סקרן לשמוע על השיחה הזו.‬
‫אתה יכול לחלוק פרטים?‬
‫בטח.‬
‫- ווטסון -‬
‫עכשיו, כשהייתי כאן זמן מה,‬ ‫אני מבין את צ'רלי הרבה יותר טוב.‬
‫כיצד?‬
‫זה מנגנון הישרדות.‬
‫צ'רלי הוא לא בחור קשוח,‬ ‫אז הוא יצר לעצמו אישיות של נביא.‬
‫נביא שקר, אין ספק.‬
‫דבר ממה שהוא אמר לא התגשם‬ ‫מלבד הדברים שאנחנו עשינו.‬
‫אבל הוא יכול לשכנע אותך בדברים‬ ‫שלא חשבת שאפשריים.‬
‫לא ידענו אם הוא ישו או השטן, אבל... ‬
‫כל אחד מהם היה עדיף מלהתמודד עם העולם לבד.‬ ‫-אבל לא גדלת לבד.‬
‫אמרת שהייתה לך משפחה אוהבת.‬
‫בטח פיתחת מצפון מוסרי‬ ‫לפני שאפילו פגשת את צ'רלי.‬
‫בוא נגיד שלצ'רלי הייתה דרך‬ ‫לגרום לך לחשוב שהדברים היו רעיונות שלך.‬
‫הוא התחיל בקטן.‬ ‫למשל, הוא היה מושיב אותנו במעגל,‬
‫והוא היה מניח כיסא במרכז,‬
‫והוא היה אומר לנו לדמיין‬ ‫שיש אדם בכיסא הזה‬
‫ושעלינו להבהיל אותו למוות.‬
‫לבהות בו. לצרוח עליו.‬
‫כיסא ריק.‬
‫אבל בראשנו, ישבו שם סירנות האפוקליפסה.‬
‫צ'רלי דיבר על דברים שאנו יכולים לעשות להם.‬
‫נניח, לפרוץ לבית שלהם,‬
‫לקשור אותם, להרוג את המשפחות שלהם.‬
‫הרעיונות האלו, הם היו שלנו‬ ‫רק בגלל שקודם הם היו שלו.‬
‫ברגע שהפנמנו אותם,‬ ‫הוא היה שולח אותנו לעשות מעשי קונדס.‬
‫סליחה. מה זה "מעשי קונדס"?‬
‫ככה צ'רלי כינה להתגנב לבתים של אנשים,‬
‫להזיז את הרהיטים שלהם.‬
‫הוא אמר שזה יעזור לנו להתמודד‬ ‫עם הפחדים שלנו, להתגבר עליהם.‬
‫אבל צ'רלי נתן לנו כל כך הרבה סמים,‬ ‫שלא ידענו מה זה פחד.‬
‫הוא נתן לכם אותם?‬
‫"בלדונה", "אורנג' סאנשיין", "STP".‬
‫עד שצ'רלי אמר שהלטר סקלטר מגיע,‬
‫לקחנו דברים ממש כבדים.‬
‫צ'רלי דיבר על הלטר סקלטר?‬
‫כל הזמן.‬
‫הוא אמר לנו שהלטר סקלטר‬ ‫זו המצאה של התובע המחוזי.‬
‫מהרגע שפגשתי אותו,‬ ‫צ'רלי דיבר על מלחמה בין גזעית.‬
‫חיינו כל יום במחשבה שהעולם עומד להיגמר.‬
‫יש בזה חופש.‬
‫אם אין מחר, אין השלכות.‬
‫זה משנה מה אתה עושה‬ ‫ביום האחרון שלך על כדור הארץ?‬
‫איזה פשעים היית עושה, הסוכן פורד?‬
‫הייתי רוצה לחשוב שעדיין הייתי‬ ‫מבדיל בין נכון ולא נכון.‬
‫עד אז, כבר לא היה "לא נכון".‬
‫לא היה לי מצפון. הוא נלקח ממני.‬
‫על ידי צ'רלי.‬
‫צ'רלי אמר שאתה וסיידי חשבתם על הרציחות‬ ‫כדרך להוציא את בובי בוסוליי מהכלא.‬
‫אתה צריך להבין שכולנו היינו אחד.‬
‫היינו חלק מהכלל.‬
‫חשבנו את אותן מחשבות.‬
‫וצ'רלי המשיך לומר שאם השחורים לא יתחילו‬ ‫את הלטר סקלטר בקרוב, נצטרך להראות לה
‫הוא בחר בסיילו דרייב כי הוא כבר היה שם.‬
‫אז זה היה רעיון שלו?‬
‫כל הרעיונות היו שלו.‬
‫אבל הוא לא הלך איתכם?‬
‫צ'רלי לא התכוון ללכלך את הידיים שלו.‬
‫הוא כן הלך לבית.‬
‫רק אחרי שהכול נגמר.‬
‫האם צ'רלי נתן לך או לבנות הוראות ספציפיות?‬
‫הוא אמר לי להרוג את כולם.‬
‫הוא אמר, "תעשה את זה כמה שיותר מבחיל."‬
‫אמר לי, "תהרוג את כולם."‬
‫ואתה הרגת.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אני זוכר... ‬
‫שהייתי במכונית.‬
‫היו לי כל כך הרבה סמים במערכת‬ ‫שהמוח שלי היה מתפוגג לסרוגין.‬
‫שכבתי עם ראשי בחיקה של סיידי.‬
‫היא ניערה אותי ואמרה לי‬ ‫לחתוך את קווי הטלפון.‬
‫הדבר הבא שאני זוכר‬ ‫זה שצעדנו במעלה החנייה.‬
‫היו אורות רכב וסיידי צעקה, "תפוס אותו!"‬
‫הבטתי למטה, היה לי אקדח ביד,‬
‫אז תקעתי אותו בחלון ולחצתי על ההדק.‬
‫לא הייתה שום מחשבה. שום רגש בכלל.‬
‫סטיבן פרנט בן ה-18.‬
‫זה היה החטא האמיתי הראשון של חיי.‬
‫אבל אני התחרטתי עליו.‬
‫וחסד אלוהים בירך את נשמתי בשלוות סליחתו.‬
‫אמרת שלא הרגשת כלום.‬
‫כי המוות לא היה חשוב לנו.‬
‫בסדר.‬
‫מה קרה בבית?‬
‫אני זוכר שעקבתי אחרי סיידי פנימה.‬
‫היה גבר שישן על הספה,‬
‫היה שקט.‬
‫אנשים התחילו להיכנס מחדרים אחרים.‬
‫איזה גבר התקרב אליי בצעקות.‬
‫היה לי אקדח, אז יריתי בו.‬
‫הכול פשוט השתגע.‬
‫נשים צרחו.‬
‫אנחנו דקרנו אנשים, רצנו סביב.‬
‫היה דם בכל מקום.‬
‫האם הרגשת משהו אז?‬
‫סיידי הייתה צריכה לבעוט בי כדי שאמשיך.‬ ‫-אבל אתה... ‬
‫המשכת.‬
‫אתה צריך לזכור, האנשים האלו,‬ ‫הם היו רק צורות.‬
‫לא היו להם פנים.‬
‫סיידי הייתה בחוץ, קראה לי.‬
‫היא הצמידה אישה על הדשא.‬
‫אז דקרתי אותה.‬
‫אתה דקרת את אביגיל פולג'ר... ‬
‫עשרים ושמונה פעמים.‬
‫כן.‬
‫היא הייתה למעשה מתה כשהגעתי לשם.‬
‫על פריקובסקי היו 51 סימני דקירה.‬
‫אני זוכר את הסכין עולה ויורדת, כמו... ‬
‫בוכנה במנוע.‬
‫עד שהאגרוף שלי נעלם בבלגן.‬
‫ואז?‬
‫ואז הלכנו לסלון.‬
‫היכן ששרון טייט הייתה.‬
‫ראית שהיא בהיריון?‬
‫הו, כן.‬
‫היא התחננה שניקח אותה איתנו.‬
‫שניתן לה ללדת את התינוק‬ ‫ושנהרוג אותה אחרי כן.‬
‫טקס?‬
‫זה לא היה נראה מטורף בזמנו,‬ ‫הרעיון של לקחת אותה.‬
‫אבל המשכתי לשמוע את קולו של צ'רלי,‬ ‫"תהרוג את כולם."‬
‫הוא אמר לי שוב ושוב, "תוודא שכולם מתים."‬
‫אז וידאת.‬
‫עשיתי מה שצ'רלי אמר לי.‬
‫מלבד ללכת לשאר הבתים.‬
‫אילו בתים?‬
‫צ'רלי נתן לנו רשימה, אבל הייתי עייף.‬
‫זה קשה לדקור אנשים, הסוכן פורד.‬
‫לפעמים אתה פוגע בעצם. הידיים שלי כאבו.‬
‫אז חזרנו לחווה, וישנתי כמו תינוק.‬
‫טקס, אתה חושב שהיית הורג מישהו‬
‫אילולא פגשת את צ'רלי?‬
‫אני מקווה שלא.‬
‫אני מתפלל לאלוהים שלא, אבל... ‬
‫אני יודע בליבי שאגרתי כעס.‬
‫יריתי ודקרתי אותם.‬
‫והכיתי את ראשו של פריקובסקי‬ ‫עם האקדח עד שהוא נשבר לי ביד.‬
‫אבל צ'רלי אמר לך לעשות זאת.‬
‫צ'רלי מעולם לא הרג מישהו.‬
‫רק הסיר את הפחד שלנו מלעשות את זה.‬
‫אז אתה לוקח אחריות.‬
‫אני הרגתי את האנשים האלה.‬
‫את כולם.‬
‫האנשים האלו הם קורבנות‬ ‫"הרציחות של ווטסון".‬
‫אבל התנ"ך אומר לנו שכולם חטאו,‬ ‫וכולם לא ראויים לתהילת האל.‬
‫מי שמתוודה יזכה ברחמים.‬
‫הייתי אבוד‬
‫עד שנתתי את עצמי לאל.‬
‫אבל עכשיו נגאלתי‬ ‫על ידי הדם המושלם של ישו.‬
‫תחילה מנסון ואז ישו.‬
‫הוא רק החליף מערכת אמונות אחת באחרת.‬
‫הסיפורים הסותרים לא מדאיגים אותי.‬
‫גם הוא לא מקור מהימן לחלוטין.‬
‫ואני לא כל כך בטוחה‬ ‫שמנסון היה הפסד מוחלט.‬
‫הייתה לו השפעה על חסידיו הצעירים‬
‫בדומה להשפעה של קורל על הנלי.‬
‫הוא השתמש במין וסמים.‬
‫אבל הייתה לו גם פילוסופיה גלויה.‬ ‫-אם את יכולה לקרוא לזה כך.‬
‫מה זה "הלטר סקלטר", באמת?‬
‫זה שאול.‬
‫אבל איך זה מועיל לו?‬
‫מה אם המטרה של הלטר סקלטר‬ ‫לא הייתה מלחמה בין גזעית?‬
‫מה אם המטרה הייתה שליטה?‬
‫על המשפחה?‬ ‫-סיבה לעורר סולידריות.‬
‫מה אם טקס וסיידי אכן הגו את הרעיון‬ ‫לחקות את הפשע?‬
‫זה פרואקטיבי, מסוכן, מהפכני.‬
‫אולי זה לא היה מה שמנסון התכוון,‬ ‫אבל הם חשפו את הבלוף שלו.‬
‫הם עשו את מה שהוא רק מדבר עליו.‬
‫מנקודת המבט של מנסון,‬
‫הסמכות שלו הייתה מאוימת.‬ ‫-הוא היה מוכרח לשתף פעולה.‬
‫בבית לביאנקה, מנסון נכנס לקשור את הקורבנות‬ ‫לפני שהוא שלח פנימה את הרוצחים.‬
‫הוא רצה להזכיר להם שזו התוכנית שלו.‬ ‫ולא של אף אחד אחר.‬
‫הוא עשה כל שביכולתו‬ ‫לשמור על סמכותו במשפחה שלו.‬
‫שליטה, אפילו למראית עין,‬ ‫הייתה שווה כל מחיר.‬
‫אפילו שבעה נרצחים.‬
‫כשעזבנו הוא עשה משהו מוזר.‬
‫הוא ביקש את משקפי השמש שלי‬ ‫אז נתתי לו אותם.‬
‫שומר קרא לי ואמר שמנסון התרברב‬ ‫מול כולם שהוא גנב אותם מה-FBI.‬
‫הוא היה מוכן ללכת לצינוק‬ ‫רק כדי להיראות חזק.‬
‫מצד אחד, יש לכם חבורת ילדים מסוממים.‬
‫מנגד, אסיר לשעבר, מנוסה ומניפולטיבי.‬
‫ואתם טוענים שזה נכפה על מנסון?‬
‫טקס נתן דין וחשבון מפורט‬ ‫של כניעה לשטיפת מוח.‬
‫הוא לא ביטל את הרעיון‬ ‫שהוא היה הורג מבלי לפגוש את מנסון.‬
‫מנסון מצא את האנשים הנכונים.‬ ‫-צעירים, כנועים, בודדים.‬
‫אבל בעיקר, אנשים עם פוטנציאל שלא נוצל.‬ ‫אנשים שראו את עצמם כחריגים.‬
‫אנשים שרק היו צריכים שהפחד שלהם יוסר‬ ‫כדי לעשות את שעשו.‬
‫הוא פשוט עזר להם להיות מי שהיו.‬
‫היי.‬
‫תלווי אותי פנימה?‬
‫ננסי לא באה?‬
‫לא רציתי לגרור אותה לעוד אירוע משרדי.‬
‫את?‬ ‫-אותו דבר.‬
‫אז, עד כמה כואב הדבר הזה הולך להיות?‬
‫ממראה הבית, לפחות האלכוהול יהיה טוב.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫היכנסו.‬
‫כולם בסלון. עוזר המנהל ויימן כבר כאן.‬
‫אני מחמם אותו קצת,‬ ‫כמובן ששומר את החלקים הטובים עבורך.‬
‫תזכור, כל מה שהם רוצים זה סיפור מלחמה טוב.‬
‫יש לנו כמה מהם.‬
‫ביל, תיכנס פנימה. אני מיד אגיע.‬
‫תודה לך.‬
‫לקדם את ה-FBI זה בטח‬ ‫לא מה שציפית שתצטרכי לעשות.‬
‫זה בסדר. עשיתי הרבה מזה באוני' בוסטון.‬ ‫-ובכן, אני מעריך זאת.‬
‫ואני כן רוצה שתיהני.‬
‫אם כבר מדברים,‬ ‫יש מישהו שאשמח שתכירי. וורן.‬
‫זו ד"ר ונדי קאר.‬
‫זה עונג, ד"ר קאר.‬
‫וורן הוא איש הקשר שלנו עם ה-LEAA,‬ ‫אז בעצם הוא מנהל את הארנק שלנו.‬
‫החדשות הטובות הם שאני כבר אוהד,‬ ‫אז אין צורך למכור לי.‬
‫טוב, זו הקלה.‬
‫תנו לי לשלוח אליכם משקאות. מה תשתי?‬ ‫-כוס יין לבן, תודה.‬
‫אז אתה למעשה קורא את הדוחות שלנו?‬
‫הם כל כך הרבה יותר מעניינים‬ ‫מאשר פרוטוקול ועדת התקציב.‬
‫זה רף נמוך.‬
‫ובכן, אני באמת קראתי אותם, ד"ר... ‬
‫אני רשאי לקרוא לך ונדי?‬ ‫-כמובן.‬
‫קראתי את התמלולים,‬ ‫קראתי את הניתוחים והם מרתקים.‬
‫ובאמת מקוריים.‬
‫כשהתחלנו, התבקשנו לשמור‬ ‫את "המקוריות" שלנו במרתף.‬
‫זה בטח היה הלם,‬
‫להגיע מעולם של מלגות ואור יום‬
‫לבונקר מלא באנשי ממשלה.‬
‫אני עושה עבודה שלא הייתי יכולה‬ ‫לעשות בשום מקום אחר.‬
‫את רחוקה מלהיות מה שציפיתי‬
‫מפרשנות "ד"ר קאר" על פנטזיות‬ ‫הטלת המומים של אד קמפר.‬
‫ובכן, אני חוששת לשאול למה ציפית.‬
‫משהו לא כל כך מצודד.‬
‫הרבה יותר טוויד.‬
‫ג'ורג', זה סוכן מיוחד ביל טנץ'.‬
‫מייסד מחלקת מדעי ההתנהגות שלנו.‬
‫אמרתי לג'ורג' שאני מכיר רק את הצד‬ ‫האדמיניסטרטיבי המשעמם.‬
‫אתה האדם שיושב בחדר עם הרוצחים הסדרתיים.‬
‫זה אני, אדוני.‬
‫מדהים. טד אומר שאין עליהם אזיקים. זה נכון?‬
‫זה גורם להרגיש שאנו באמת רוצים‬ ‫לשמוע את הצד שלהם בסיפור.‬
‫ביל הצליח להשיג דברים מספק,‬
‫ברקוביץ', אפילו מנסון,‬ ‫שהם מעולם לא אמרו לאף אחד אחר.‬
‫נכנסנו לברקוביץ' במחשבה ששוב נשמע‬ ‫את אותו סיפור ישן על כלב שד נובח.‬
‫מה כבר נוכל ללמוד מכזה אדם משוגע?‬
‫אבל גרמנו לו להודות שכל הקטע‬ ‫עם השד היה מפוברק לחלוטין.‬
‫הוא אמר זאת?‬ ‫-לגמרי שטויות.‬
‫והוא אמר שהפסיכולוגים ‬ ‫האמינו לזה יותר מהר מכולם.‬
‫אבל להסתתר במרתף או מאחורי מכונת כתיבה,‬
‫ממה עוד את נהנית?‬ ‫-אני לא מחשיבה אותם כ"להסתתר".‬
‫מה שאני מתכוון זה... ‬
‫יש לך נוכחות משכנעת מאוד.‬
‫לבלות את כל זמנך בעיסוקים בודדים כאלה,‬ ‫ייתכן שאת אפילו לא מודעת ל... ‬
‫להשפעתך על אנשים.‬
‫מה אנחנו עושים כאן?‬
‫לכל עבודה יש את הפוליטיקה שלה.‬
‫אני מתכוון, ‬
‫אנו יכולים להיות במקום אחר, יחד.‬
‫ארצה להיות איתך לבד.‬
‫וורן, לא, תודה לך.‬
‫יכולנו באמת ליהנות.‬ ‫-הולדן.‬
‫זה סוכן מיוחד הולדן פורד.‬
‫גם הוא במדעי ההתנהגות.‬
‫זה וורן... ‬
‫פרימן, איש הקשר למשרד המשפטים.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫האם חיפשת את הבר?‬ ‫כי חשבתי להשיג לעצמי עוד משקה.‬
‫אבל אעצור קודם לרגע בשירותי הנשים.‬
‫אביא את המשקה שלך,‬ ‫ונוכל לסיים את שיחתנו.‬
‫זה משם.‬
‫תודה לך.‬
‫השומר אמר שהוא התרברב שהוא גנב‬ ‫משקפי שמש מסוכן FBI.‬
‫הם זרקו אותו לבידוד.‬
‫במקום לומר שהם היו מתנה... הנה הוא.‬
‫הוא העדיף לשבת שישה שבועות בצינוק‬ ‫רק כדי להיראות קשוח.‬
‫רבותיי, זה סוכן מיוחד פורד.‬
‫הוא איש מפתח בפיתוח רבות מהטכניקות‬ ‫שאנו משתמשים בהן בשטח.‬
‫ביל בדיוק שעשע אותנו.‬ ‫בטח גם לך יש כמה סיפורים מדהימים.‬
‫היו לי רבות מאותן חוויות שהיו לביל.‬
‫אשאיר אתכם בידיו של הסוכן פורד.‬
‫תסלחו לי כשאלך להתפנות.‬
‫מה שחשוב בסיפור של מנסון‬
‫הוא שאנו למדים אילו דחפים מניעים התנהגות.‬
‫מבחינתו, זו הנראות של שליטה.‬
‫ניתן לתמצת את פשעיו לצורך הבודד הזה.‬
‫על ידי התאמת טביעות אצבעות‬ ‫פסיכולוגיות להתנהגויות ידועות,‬
‫אנו בונים הסבר בסיסי להבנת פעילות פלילית.‬
‫איך את הצלחת להימלט ממופע הקרקס הזה?‬
‫את יודעת, להתחבא עם הרעיות זו רמאות.‬
‫וורן פרימן.‬
‫אתה מכיר אותו?‬
‫הו, כן.‬
‫הוא פופולרי בקרב המזכירות‬ ‫ובמועדון הרעיות.‬
‫איך התחמקת?‬
‫אחזתי באיש הראשון שחלף.‬
‫במקרה זה היה הולדן.‬
‫עד כדי כך רע?‬
‫הייתי אמורה לדעת.‬
‫איך היו סיפורי המלחמה?‬
‫אני אף פעם לא יודע מה בדיוק אני מוכר.‬
‫זו לא העבודה.‬
‫אני באמת רק מוכר מישהו אחר במעלה הסולם.‬
‫עדיין, זה הרבה יותר טוב מאשר... ‬
‫מצטער.‬
‫יש לי כמה דברים שמתרחשים בבית.‬
‫אתה בסדר?‬
‫בריאן שיחק עם כמה ילדים מבוגרים יותר‬ ‫ועם ילד קטן.‬
‫הדברים יצאו משליטה... ‬
‫ולבסוף הילדים המבוגרים יותר‬ ‫חנקו את הילד הקטן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫בריאן ראה את הכול.‬
‫הוא בטח זכר את סיפור התנ"ך,‬
‫כי הוא שכנע את שאר הילדים‬ ‫לקחת את הגופה ולקשור אותה לצלב.‬
‫הוא פטור מהאשמות, למרבה המזל.‬
‫אבל הוא... ‬
‫אנחנו צריכים לעבור תהליך בהוראת בית המשפט.‬
‫האם בריאן מדבר עם מישהו?‬
‫יש לנו פסיכיאטר, עובדת סוציאלית,‬
‫קריטריונים שאנו צריכים למלא.‬
‫איך ננסי?‬
‫היא לא קולטת שבריאן זקוק לעזרה כלשהי.‬
‫מצד שני, היא לא משאירה אותו לבד לחמש דקות.‬
‫בגלל זה היא לא כאן הערב.‬
‫לא יצאנו מהבית מאז שזה קרה.‬
‫כלומר, תן לזה זמן, זה ענק.‬
‫ובאמת, ביל, כל דבר שאוכל לעשות.‬
‫אני מבקש שתשמרי על דיסקרטיות.‬
‫הולדן לא יודע.‬
‫אני מבינה.‬
‫הם נראים משועממים באופן אנוש.‬
‫כדאי שניכנס לשם חזרה.‬
‫נבצע החייאה.‬
‫ביל, אני חושבת שפשוט אתגנב מפה.‬ ‫-אני לא מאשים אותך.‬
‫ונדי.‬
‫אני מקווה שלא הפחדתי אותך.‬
‫אשמח שנסיים את השיחה שלנו,‬ ‫אולי במקום שקט יותר.‬
‫תודה לך, אבל אני לא מרגישה כל כך טוב.‬ ‫-אשמח להסיע אותך הביתה.‬
‫אני מתעקש.‬ ‫-אני יכולה לנהוג בעצמי.‬
‫ובכן, לפחות אלווה אותך החוצה.‬
‫לא, וורן, אני אצא בכוחות עצמי. אני מתעקשת.‬
‫ויימן הזמין אותך לדבר בנופש המנהלים השנתי.‬
‫הסכמתי לכך בשמך.‬
‫קאנטרי קלאב מרהיב, ירי בצלחות חרס, גולף.‬
‫בלי רעיות.‬
‫ולהיפגש פנים אל פנים עם המנהל.‬
‫זה מה שקיווינו לו הלילה, אדוני?‬
‫גברתי, בואי נביא לאדון הזה משקה.‬
‫הוא הרוויח אותו.‬
‫חושב שתוכל לגרום להולדן להשתחרר קצת?‬
‫... בתים ומשפחות מזניחות... ‬ ‫-השותף שלי סיפר לכם על ריצ'רד ספק?‬
‫לא.‬
‫אז ספק נכנס... ‬
‫ואנחנו רואים שיש לו משהו בידיים.‬
‫הלו?‬ ‫-היי, הולדן.‬
‫חדשות מאטלנטה.‬
‫ג'ים. ספר לי.‬
‫עוד גופה, עוד חניקה.‬
‫בן כמה?‬ ‫-שתים עשרה.‬
‫קליפורד ג'ונס.‬
‫הוא אסף פחיות לפרוטות‬ ‫כך שדודתו תוכל לכבס.‬
‫לאור יום.‬
‫הוא מספר 13.‬
‫- כל לילה בזמן שאתה ישן‬ ‫אני הורס את העולם, צ'רלי מנסון -‬
‫תרגום כתוביות: ליפא אביחי בוב‬