‫האב לאנטום. כנסיית קלינטון.‬
‫... רעיון מבריק להביא אותו הנה.‬
‫הוא אחד משלנו, מגי. איזו בררה הייתה לי?‬
‫מטרו-ג'נרל, אולי? תתקשר למוקד החירום.‬
‫הוא לוחם צדק.‬
‫אם ילך לבית חולים, המשטרה תעצור אותו.‬
‫זו האחות מגי גרייס‬ ‫מבית היתומים סנט אגנס... ‬
‫זה מתיו. בנו של ג'ק מרדוק.‬
‫אני מצטערת מאוד. טעיתי.‬
‫תביאי מגזרי-תיל. נוציא אותו מהחליפה הזאת.‬
‫לכי למטבח ותביאי... שיש לנו.‬
‫איך אוכל לעזור?‬ ‫-עשית מספיק.‬
‫לאן הלכת, אלקטרה?‬
‫אני אמות פה.‬
‫זאת ההרגשה כשחיים.‬
‫תקראי למגי. תגידי לה שהוא ער.‬
‫אלקטרה... ‬
‫איך אתה מרגיש?‬ ‫-אל תנסה לעמוד.‬
‫איפה... ‬
‫סנט אגנס. בית היתומים.‬
‫כמה זמן?‬ ‫-תשכב. כמה שבועות.‬
‫איפה היא?‬ ‫-מי?‬
‫אלקטרה. אני... ‬
‫אני לא יודעת מי זאת. תישאר במיטה.‬
‫אתה תיפגע.‬ ‫-אוזן ימין שלי... אני לא... ‬
‫תפסיק מיד!‬
‫לעזאזל, מתיו!‬
‫אני לא רואה!‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫מתיו?‬
‫אבי.‬
‫לא ידעתי שאתה שם.‬
‫זו ודאי תחושה מוזרה להיות כאן שוב.‬
‫המקום שגדלת בו.‬
‫עדיין לא הודיתי לך, אבי.‬
‫חשבתי שנוכל לסמוך על הנזירות‬ ‫שיהיו דיסקרטיות.‬
‫הנזירות יודעות מי אתה,‬ ‫אבל האחות מגי השביעה אותן שישמרו סוד.‬
‫אחרי שהיא קיללה אותי.‬
‫אם אתה רוצה לבצע את טקס הלחם הקדוש... ‬
‫נוכל... ‬
‫או שנוכל פשוט לדבר.‬
‫אלקטרה... ‬
‫הייתה איתי כשהבניין קרס.‬
‫מתיו, אלקטרה מתה לפני חודשים.‬
‫ערכנו לה לוויה.‬ ‫-אני זוכר.‬
‫אני יודע שזה נשמע מטורף.‬ ‫אני אומר לך, היא הייתה שם.‬
‫אני... ‬
‫אחזתי בה כש... ‬
‫בכל מקרה, הבניין היה מכותר כשהוא קרס.‬
‫לא ראו אף אחד יוצא.‬
‫אני מצטער כל כך, מתיו.‬
‫אולי אשמע את הווידוי שלך‬ ‫ונבצע את "סעודת ישו"?‬
‫לא היום, אבי.‬
‫חשיבה מיסטית היא לא התחום שלי, מתיו.‬
‫סביר להניח שאני התימהוני‬ ‫הכי רציונלי בכל מחוז הבישוף,‬
‫אבל אפילו אני חייב להודות שזה נס ששרדת.‬
‫השיחות שלנו,‬ ‫הן בדרך כלל מתקדמות בכיוון הזה.‬
‫אני פונה אליך עם שאלות.‬ ‫אתה אומר לי את מה שאתה מבין בנוגע לאלוהים.‬
‫ככה זה עובד, אני מניח.‬ ‫-נניח לזה, בסדר?‬
‫בטח.‬
‫אהיה בסביבה.‬
‫כשתהיה מוכן לדבר... ‬
‫נדבר.‬
‫הוא מת?‬
‫מי אתה?‬
‫בדיוק כמוך.‬
‫גדלתי פה.‬
‫לעזאזל! מה קרה לך?‬
‫החיים.‬
‫אין כניסה לחדר הזה.‬
‫ואם אתם בריאים מספיק להסתובב,‬ ‫אתם בריאים מספיק להיות בשיעור.‬
‫סליחה, אחות.‬
‫שוב שלום, מתיו.‬
‫הם פוחדים ממך, מה?‬
‫גם אתה פחדת כשהיית בגילם.‬
‫אני צריכה להחליף את הגזה שלך.‬
‫עדיף בלי שתנופף ידיים כמו אידיוט.‬
‫אני מניחה שזה לא אמור להפתיע אותי.‬
‫תמיד היית עצבני.‬
‫כמובן, אז היית רק ילד שאיבד את מאור עיניו.‬
‫ועכשיו אתה השטן מהלס קיצ'ן.‬
‫שמעת עליי.‬
‫אני גרה בבית יתומים, לא מתחת לסלע.‬
‫מעולם לא דמיינתי שזה יהיה אחד משלנו‬ ‫שיתרוצץ בתחפושת ליל כל הקדושים.‬
‫הדברים ששמעתי שאתה יכול לעשות... ‬
‫אתה באמת עיוור, נכון?‬
‫לא סתם העמדת פנים כל השנים?‬
‫מזל טוב.‬
‫סוף סוף עלית עליי.‬
‫זאת לא שאלה הוגנת?‬
‫כן, התאונה עיוורה אותי.‬
‫היא פשוט גם חידדה את החושים האחרים שלי.‬
‫אל דאגה, אחות.‬
‫הימים ההם מאחוריי.‬
‫אני חירש באוזן ימין,‬ ‫ועכשיו אני אפילו לא מסוגל ללכת לשירותים.‬
‫כן, טוב, אתה די חבול.‬
‫עמוד השדרה שלך, הירך.‬
‫טוב, ימי הסלטות לאחור שלך‬ ‫אולי מאחוריך, אבל... ‬
‫אתה עוד תתאושש.‬
‫כעת משיצאת מכלל סכנה... ‬
‫את רוצה שאלך.‬
‫כאן לא בית הבראה.‬
‫אני מבין.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫אמצא פתרון.‬
‫ודאי יש לפחות אדם אחד‬ ‫שאוכל להתקשר אליו למענך.‬
‫לא.‬
‫אין אף אחד.‬
‫כן. לא, כבר הגשתי את הכתבה הזאת.‬
‫כן! לא, תראה... ‬
‫זה. לא. חלק חמש עדיין צריך ציטוט.‬
‫הוצאתי כמה הודעות. מישהו יצוץ.‬
‫כן, בסדר.‬
‫זה יהיה מוכן בשבילך עד סוף היום.‬
‫בסדר. כן. ביי.‬
‫שיט.‬
‫מה אני עושה פה, מאט?‬
‫יש לי משהו שאני צריך שתראי.‬
‫אני דרדוויל.‬
‫איך היה הטיול?‬
‫פשוט הייתי צריכה קצת "ספייס".‬
‫זה הרבה... ‬ ‫-כמובן. הבנתי.‬
‫בבקשה, תיכנסי.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה יכול לראות אותי?‬
‫לא. לא בדיוק "לראות".‬
‫זה שונה. זה... ‬
‫לדעתי זה עדיף.‬
‫"שונה" במה? "עדיף" במה?‬
‫אני יכול לחוש בך בדברים.‬
‫בסדר. מה למשל?‬
‫אלוהים. ממש קשה להסביר.‬
‫נסה אותי.‬
‫אני יודע שעצרת בדרך הנה.‬
‫במסעדה ההודית האהובה עלינו.‬
‫כנראה כדי להיזכר‬
‫כי לא אכלת, אבל כן הזמנת משקה.‬
‫אני מריח את הקארי על הבגדים שלך, ואני... ‬
‫טועם את ה"ג'יימסון" על שפתייך.‬
‫אני יודע שלספר לך את כל זה‬ ‫גורם לך אי נוחות... ‬
‫כי אני שומע את פעימות הלב שלך.‬
‫זה משפיל.‬
‫קארן, הייתי צריך לומר לך.‬ ‫יש לך כל זכות לכעוס... ‬
‫כן. נכון. אני אמורה ממש לכעוס עליך.‬
‫אבל ראיתי אותך נלחם למעני.‬
‫האמת שפעמיים.‬
‫אתה יודע שחלמתי על זה?‬
‫עברתי על זה שוב ושוב בראש ואני... ‬
‫איך אני כועסת על מי שהציל את חיי?‬
‫כי הוא חבר שלך, הוא יקר לך‬ ‫והוא הפר את אמונך.‬
‫תפסיק להסכים איתי. זה מחמיר את המצב.‬
‫רוצה משקה?‬ ‫והוא יודע שהנהנתי.‬
‫אז כל עניין המקל, זו סתם הצגה?‬
‫כן.‬
‫מצטער.‬
‫למה?‬
‫למה לא בטחת בי? חשבת שאשפוט אותך?‬
‫חשבת... ‬ ‫-לא.‬
‫לא שפטתי את פרנק, אז אותך?‬
‫אולי כדאי שתשפטי את פרנק.‬
‫קאסל רוצח. אני לא.‬
‫לא תמיד יודעים מה מניע אנשים.‬
‫כן, אבל אני יודע מתי הם משקרים לי.‬ ‫פעימות הלב שלהם אומרות לי.‬
‫הנה מה שאני יודע. לעולם לא אשקר לך שוב.‬
‫זאת הבטחה. בסדר? שאלי אותי כל דבר.‬
‫איפה אתה שומר אותה?‬
‫בארון. בתיבה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה... קורה עכשיו?‬
‫זה נגמר. זהו זה. אזנח את דרדוויל.‬
‫באמת? אתה יכול פשוט לעשות את זה?‬
‫כן.‬
‫אתה יודע... אתה ופוגי‬ ‫כמעט ושכנעתם אותי שזה אלכוהול.‬
‫זה הגיוני מאוד.‬
‫אתה יודע, הסודיות,‬ ‫לזנוח מחויבויות חברתיות ומקצועיות.‬
‫זה נשמע כמו מכור.‬
‫זה לא ככה.‬ ‫-אז עזור לי, כי אני לא אתה.‬
‫לא אוכל לדעת אם אתה משקר לי או לא.‬
‫אני כבר לא צריך שהוא יהיה חלק ממני.‬
‫ואני לא רוצה שהוא יהיה.‬
‫אני רוצה להאמין לך.‬
‫אני לא כל כך בטוחה שדרדוויל הוא הבעיה.‬
‫אאוץ'.‬
‫שיט.‬
‫קארן?‬
‫היי, קארן, את פה?‬
‫היי. את בסדר?‬ ‫-היי. כן.‬
‫כן, בסדר. תודה שבאת.‬ ‫-מנהל הבניין הכניס אותך?‬
‫חשבתי שאמרת שאת אורזת הכול.‬
‫כן.‬
‫זוכר שאמרתי לך שאדבר עם בעל הבית של מאט‬ ‫בנוגע לוויתור על הדירה?‬
‫הפתעה.‬
‫אז כשביקשת שאעזור לך להעביר ארגזים... ‬
‫כן, שיקרתי.‬
‫כלומר, טכנית זה היה יותר כמו תכסיס.‬
‫הבנתי אותך. תכססת.‬
‫העיתונאות שינתה אותך, פייג'.‬
‫אז מה אני עושה פה?‬
‫נכון. כן. אז... ‬
‫רגע! את גרה פה?‬
‫לא. אלוהים, לא. אני רק משלמת את החשבונות,‬ ‫חלקם, עד שמאט יחזור, אבל... ‬
‫מפנים את מאט.‬
‫כן, תעזור לי לשכנע‬ ‫את בעל הבית שלו לתת לי הארכת זמן.‬
‫קארן... ‬ ‫-לשלם שתי שכירויות... ‬
‫החודש אני בפיגור. זה הכול.‬
‫עד כמה שכואב לי לומר את זה,‬
‫את כתבת.‬
‫תביטי בעובדות.‬ ‫בניין נפל על מאט. בניין גדול.‬
‫ומאז איש לא שמע ממנו.‬
‫מאט מת.‬
‫זאת הפעם הראשונה שאמרתי את זה בקול רם.‬
‫גם אני לא רוצה להשלים עם זה.‬
‫בייחוד משום שאני זה ש... ‬
‫את יודעת... ‬ ‫-לא.‬
‫הבאתי לו את חליפת השטן.‬ ‫-אל... ‬
‫תעולל את זה לעצמך.‬
‫זאת הייתה בחירה שלו.‬
‫הוא היה מגיע לחליפה‬ ‫גם אם לא היית מביא לו אותה.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל אני עדיין מתחרט‬ ‫שלא הבאתי לו במקומה מכנסי טרנינג.‬
‫אתה צודק. כל מה שאתה אומר הגיוני.‬ ‫אני פשוט... ‬
‫אני יודעת שזה לא הגיוני... ‬
‫אבל אני מרגישה את זה.‬
‫הוא לא מת.‬
‫אשלם את אלה ושכר דירה של חודש אחד נוסף.‬
‫לא.‬
‫נתחלק בינינו, חצי-חצי.‬
‫בסדר, אבל בזה זה ייגמר, בסדר?‬
‫אז קדימה.‬
‫זה רחוק מהילדים,‬ ‫אז תוכל להישאר פה כמה זמן שתצטרך.‬
‫אבל טיפה טחוב.‬
‫גם ככה אני לא מריח כלום.‬
‫המוזיקה הזאת... ‬
‫בית התפילה מעלינו.‬
‫כן, אבל זאת לא ערבית?‬
‫צינור התפוצץ במסגד ברחוב 39,‬
‫אז נחלוק בחלל שלנו במשך כמה שבועות.‬
‫הלס קיצ'ן דואג לאנשיו.‬
‫תצטרך להסתפק בזה.‬
‫זה גם חדר כביסה, אז לפעמים יהיה פה רועש.‬
‫זה תמיד יוכל ליפול על אוזן ערלה.‬
‫רואה? לכל דבר יש צד חיובי.‬
‫עזור לי להכניס אותו למיטה.‬ ‫-כן.‬
‫לא, אני רוצה להישאר ער.‬ ‫אז אוכל להמשיך מכאן, פול.‬
‫מתיו, אם תרצה לדבר... ‬
‫לא. תודה.‬
‫אם כך... ‬
‫המיטה מולך.‬
‫האחות אן חיברה לך פעמון.‬
‫אם תלחץ עליו, נשמע אותך למעלה ונבוא בריצה.‬
‫כי אין לנו שום דבר טוב יותר לעשות.‬
‫זה נוצרי מאוד מצדך.‬
‫כעוס, סרקסטי... ועקשן.‬
‫אולי באמת אין לך חברים.‬
‫מישהו פעם אמר לי‬ ‫שלוחמים אמורים להיות בודדים.‬
‫שאכפתיות כלפי אנשים תעשה אותי חלש.‬
‫נשמע שהיה זקוק לסקס.‬
‫האמת היא שזה מסביר הרבה.‬
‫כלומר, הוא צדק, כמובן.‬
‫הכנסתי אנשים, שילמתי מחיר.‬
‫לא אחזור על הטעות הזאת.‬
‫מה זה?‬
‫הוצאתי אותם מהמחסן.‬
‫אתה כנראה האחרון שקרא בהם.‬
‫כתבי הקודש שלי.‬
‫בסדר. הבנתי את הרמז.‬
‫ואני מרגישה שהעניינים‬ ‫בינך לבין האיש שלמעלה מורכבים.‬
‫לא. בכלל לא.‬
‫אם כבר, אנחנו סוף סוף יודעים‬ ‫איפה אנחנו עומדים.‬
‫"איש היה בארץ עוץ..."‬
‫ספר איוב.‬
‫משרתו המושלם של האל, איוב.‬
‫הוא התפלל בכל בוקר בזריחה,‬
‫עם ברכיו על הארץ, פניו בעפר.‬
‫שחט עשר עזים, אחת לכל אחד מילדיו,‬
‫וזבח אותן לכבוד האל.‬
‫מכל חיילי האל, איוב היה הכי נאמן.‬
‫אני מכירה את הסיפור.‬
‫אז את יודעת מה השלב הבא.‬
‫אלוהים רצח את כל עשרת ילדיו בדם קר.‬
‫הצית את כל אדמתו של איוב.‬
‫הצליף בגופו עד שעורו התכסה בחבורות מדממות.‬
‫אלוהים המטיר חרא ואומללות‬ ‫על חייו של משרתו המושלם ביותר.‬
‫ועדיין... איוב סירב לקלל אותו.‬
‫את יודעת מה הבנתי?‬
‫איוב היה כוסית.‬
‫את מבינה, כזה אני הייתי, אחות.‬
‫סבלתי מרצון.‬ ‫הענקתי... ‬
‫יזע ודם ועור ללא תלונה.‬
‫כי גם אני האמנתי שאני חייל של האל.‬
‫אבל גמרתי.‬
‫עכשיו אני מה שאני עושה באפלה.‬
‫אני מדמם רק למען עצמי.‬
‫לא הקשבת.‬
‫שמעתי כל מילה זדונית.‬
‫אתה אולי שונא עכשיו את האל,‬ ‫אבל ההרגשה לא הדדית.‬
‫לא, אני לא שונא אותו.‬
‫פשוט ראיתי את פרצופו האמיתי.‬
‫ולמען הפרוטוקול, היו לי חברים.‬ ‫היו לי חיים.‬
‫אכפת לי מאנשים,‬
‫ואני בוחר לתת להם לחשוב שאני מת,‬ ‫כי זה נכון.‬
‫אני לא איוב.‬
‫ואני מודע לאמת שלי.‬
‫איזו אמת?‬
‫שבנוכחות האל הזה... ‬
‫אעדיף למות כשטן מאשר לחיות כמאט מרדוק.‬
‫שקט!‬
‫יש לנו חדשות טובות, מר פיסק.‬
‫הערעור שלך מתקדם כפי שדיברנו.‬
‫חדשות.‬
‫זה מרמז על מידע חדש.‬
‫בואו נתחיל שם.‬
‫נזכיר לך, אנחנו רק השליחים.‬
‫עשינו כל שניתן כדי לעזור לה.‬
‫אבל היו כמה עיכובים‬ ‫בנוגע לחזרתה של מיס מריאנה.‬
‫זה יהיה מורכב יותר מהצפוי.‬
‫במה?‬
‫הממשל הפדרלי החליט‬ ‫להאשים אותה כשותפה לפשע.‬
‫אם יאתרו אותה מעבר לים‬ ‫או היא תדרוך על אדמת ארה"ב,‬
‫היא תסתכן בהעמדה לדין וכלא.‬
‫אני מבין.‬
‫לכו.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫נופל.‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫זה אוכל? אני לא מריח כלום.‬
‫משקה אלכוהולי חם.‬
‫זה יפתח לך את הסינוסים.‬
‫תודה.‬
‫ואתה צריך להמשיך ליטול את אלה.‬
‫זה חם,‬ ‫אבל אני עדיין לא טועם דבר מלבד דם ואפר.‬
‫לחיים.‬
‫כדורים ואלכוהול, רפואה מודרנית במיטבה.‬
‫תירגע, חכמולוג.‬
‫אם תרצה רפואה מודרנית, הדלת מולך.‬
‫גם ככה זה לא משנה.‬ ‫-זאת הגישה.‬
‫איך הזמזום?‬
‫לא משתפר.‬ ‫תן לזה זמן.‬
‫אחרי המכות שחטפת, הכול נפוח.‬
‫אולי השמיעה שלך תחזור כשהנפיחות תרד.‬
‫או אולי היא תחזור כשתוציא את הראש מהתחת.‬
‫כמה כאלה את שתית?‬
‫מה שאמרת... ‬
‫שתעדיף למות כשטן מאשר לחיות כמאט מרדוק... ‬
‫אני רק רוצה שתדע שאני חושבת שאתה גיבור.‬
‫מסתתר פה, מרחם על עצמך.‬
‫כלומר, ממש מאחור‬
‫יש בית יתומים מלא בילדים‬ ‫שאיבדו את הכול ואת כולם.‬
‫חלקם נכים,‬ ‫ומצבם קשה מכפי שמצבך אי פעם היה.‬
‫הם עדיין מנסים להפיק את המרב מהחיים,‬ ‫הפחדנים הקטנים.‬
‫בסדר. טוב.‬
‫והנה אתה, עם כל המתנות שהאל חנן אותך בהן.‬
‫נאה, חכם, תואר במשפטים‬ ‫ואנשים שאכפת להם ממך.‬
‫ואתה מרים ידיים בגבורה.‬
‫טוב, את יודעת, תודה... ‬
‫על האהבה הקשוחה, אחות.‬
‫והראייה הפשטנית והמקסימה שלך‬ ‫כשמדובר באל ובעולם.‬
‫אני מעריך כל מה שעשית למעני,‬
‫אבל אל תחשבי לרגע‬ ‫שאת יודעת משהו עליי או על חיי.‬
‫אני נזירה כבר 30 שנה.‬
‫אני מזהה רחמים עצמיים.‬
‫טוב, יופי.‬
‫אביך היה מפורסם פה.‬
‫ראיתי אותו נלחם.‬
‫ראיתי אותו נופל הרבה פעמים.‬
‫אבל הוא לא נשאר מובס.‬
‫מה בשם אלוהים... ‬
‫מרגישה את זה?‬ ‫-מה?‬
‫יש למטה שלושה קווי רכבת.‬
‫בכל זמן נתון, שש רכבות מרעידות את האדמה.‬
‫זו הייתה רכבת ה"אי".‬
‫באמת?‬
‫הבאת אוכל.‬
‫כן. הבאתי לך... ‬
‫רביולי בקר מ"נונה'ס". נחמד.‬
‫עכשיו אתה סתם משוויץ.‬
‫הוא רוצה לדעת שעדיין יש לו את זה.‬
‫לא נוח לי עם הרעיון הזה.‬
‫עכשיו לא נוח לך?‬
‫רפא את הגוף והנפש תתרפא בעקבותיו.‬
‫זה ההפך.‬
‫הוא צריך את זה.‬
‫זה הדבר היחיד שהוציא אותו מהמיטה,‬
‫אז בבקשה, תעשה את זה.‬
‫תודה שאפשרת את זה.‬
‫ידיים נועדו לעבודת האל.‬
‫כן? לכן הוא ברא אותי ככה?‬ ‫-לא. לכן הוא ברא את האגרוף.‬
‫כפפות?‬ ‫-תחילה קסדה.‬
‫לא יכול. זה יבלבל אותי.‬
‫אל תהיה אידיוט.‬ ‫-אחות, תקשיבי לי.‬
‫כדי שזה יעבוד,‬ ‫אני חייב להרגיש ולשמוע הכול.‬
‫זכור איך זה עובד. סתום את הפה.‬
‫עדיף על תפילות כפרה.‬
‫אתה רוצה שאכה עיוור?‬
‫בסדר.‬
‫עצרו! פסק זמן!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫לעזאזל. הוא מכה חזק.‬
‫זה מטורף. לראות את זה במו עיניי.‬
‫לא. משהו לא בסדר. אני כמו מתחת למים.‬
‫אולי כדאי שנפסיק.‬ ‫-לא.‬
‫עוד פעם.‬
‫מתיו?‬ ‫מתיו!‬
‫אתה צריך לראות את היריב שלך.‬
‫אם זה מנחם אותך... ‬
‫היית מדהים.‬
‫תודה.‬ ‫אחות, אני... ‬
‫הראש שלך הסתובב? אז תענוד אותו למעני.‬
‫היית טובת לב אליי.‬
‫זה נכון, מה?‬
‫וסבלנית. מאוד.‬
‫אל תספר לאף אחד. יחשבו שהתרככתי.‬
‫לא. לא נראה לי שיש סכנה שזה יקרה.‬
‫תן לי לראות אותך.‬
‫נהגתי לתפור את אבא שלי.‬
‫והתפרים שלך מושלמים.‬
‫יוצא להתאמן פה הרבה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. בסדר גמור.‬
‫אני פשוט צריכה לחזור למעלה.‬
‫אני מניחה שאין סיכוי שתבוא איתי למיסה?‬
‫אולי בפעם הבאה.‬
‫אזכור לך את זה.‬
‫היי, רד ממנו! היי! מה אתה עושה? אבא!‬
‫אבא! היי!‬
‫הצילו! תפסיקו! הצילו!‬
‫אלוהים! אבא... ‬
‫תישאר איתי. ניקח אותך לבית החולים.‬
‫קדימה!‬
‫היי, מטומטם, זה לא היה עניינך.‬
‫קדימה.‬
‫צריך להרוג את הבן זונה הזה.‬
‫לא, בנאדם. תניח לו.‬
‫חכו.‬
‫אלוהים, סלח לי.‬
‫עזוב אותו. בוא נעוף מפה.‬
‫באמת אזל לנו ההודו? לא קפצת למעדנייה?‬
‫האמת שכן.‬
‫הייתה לי בעיית תשלום קלה בקופה.‬
‫רציתי לעבור את המסיבה ואז להעלות את זה.‬
‫באיזה כרטיס השתמשת? בוויזה האדום, נכון?‬
‫כן, כמובן. כן.‬
‫היי, אבא.‬
‫היי! הנה שובב יום ההולדת!‬
‫מאסי סבינה רצתה לדעת‬ ‫אם אתה הורס את ארוחת הערב.‬
‫סליחה?‬
‫היא שוב מנסה לחתור תחת כישוריי הקולינריים?‬
‫בוא הנה.‬
‫תן לי להראות לך איך מאסטר שף מבשל.‬
‫תראה את זה.‬
‫רואה מה אני עושה פה, סמי?‬
‫קוראים לזה "לרפרף".‬
‫רמת קושי גבוהה ביותר.‬
‫רוצה להתכבד?‬ ‫-כן.‬
‫את בטוחה שהשתמשת בוויזה האדום?‬
‫שילמתי אותו בשבוע שעבר.‬ ‫זה אמור להיות בסדר.‬
‫ניסיתי בוויזה האדום, בוויזה הכחול,‬ ‫במאסטרקארד הכסוף... ‬
‫אפילו ניסיתי עם המנוי לספרייה.‬
‫זה בסדר.‬
‫התמודדנו עם זה בעבר.‬
‫אם אוכל לקבל את הבמה לרגע?‬
‫אם עדיין לא שמעתם,‬
‫למרות שניהר צעק את זה מהגגות... ‬
‫גיסתי האמיצה נקייה כעת במאה אחוזים מסרטן.‬
‫אנחנו יודעים שלא היה לך קל,‬
‫עם כל המכשולים שנתקלת בהם.‬
‫ששוב ושוב נתקלת בסירוב מהביטוח.‬
‫שהמוסדות החארות דרסו אותך כמו טנק.‬
‫בכל מקרה... ‬
‫הלילה נחגוג.‬
‫זה בשבילך, סאנווי. לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לא היינו מצליחים בלעדיך, אח.‬
‫בבקשה, לא.‬
‫אני רציני, ריי.‬
‫אתם עשיתם את העבודה.‬ ‫אני רק כתבתי כמה המחאות.‬
‫מה אתה עושה פה, קטנצ'יק?‬
‫כולם אכלו. אנחנו מחכים להדליק נרות.‬
‫לא בא לי.‬
‫עוגה? הוא לא רוצה עוגה.‬
‫כנראה משהו ממש לא בסדר איתו.‬
‫לא, ברצינות, קטנצ'יק. מה קרה?‬
‫למה היינו חייבים היום מסיבה משפחתית?‬
‫אמרתי לך, ריקי תומס מארח חברים.‬ ‫יכולתי להיות בבית שלו,‬ ‫משחק במרתף באולינג
‫למשפחת תומס יש אולם באולינג במרתף?‬
‫תן לי לומר לך משהו.‬
‫בקיץ הקרוב, אתה תערוך מסיבות מטורפות‬
‫כי השנה בוודאות תהיה לנו בריכה.‬
‫באמת?‬ ‫-בטח.‬
‫עד יוני אזרוק אותך מהמקפצה.‬
‫מה דעתך שניכנס ונתקע קצת עוגה?‬
‫בסדר.‬ ‫-כן?‬
‫הבריכה, מה?‬ ‫-לא.‬
‫תקשיב, נדיה אמרה‬ ‫שמורה לאוריינות התפטרה בשבוע שעבר.‬
‫אולי אעבוד כמה שעות בערב במרכז... ‬
‫לא תעבדי בשתי משרות. דיברנו על זה.‬
‫אני יודעת, ריי, אבל אין מוצא אחר.‬
‫אתקן את זה.‬
‫אתקן הכול.‬
‫יש לי פגישה בתשע עם סלזאר,‬ ‫אז אלא אם זה מהיר... ‬
‫סלזאר בדיוק נקרא למרכז העיר.‬ ‫-אז תרגיש בבית.‬
‫תודה.‬
‫- סוכנת מיוחדת ממונה‬ ‫תמי הטלי -‬
‫הערכת העובד שלי.‬
‫זה רק בסוף החודש, נכון?‬
‫אני רוצה להקדים את זה.‬ ‫אני רוצה שזה יהיה עכשיו.‬
‫זאת בקשה גדולה, ריי.‬
‫אי אפשר לשנות תאריך של הערכת עובד.‬
‫אז למה את שלי דחו פעמיים?‬
‫את מונעת ממני אפשרויות קידום‬
‫שהרווחתי ביושר.‬
‫לא, לא הבולשת. את.‬
‫למה את מעוללת לי דבר כזה, אין לי מושג.‬
‫אבל אולי אגיש תלונה למשרד לתעסוקה הוגנת.‬
‫אתה צודק.‬
‫ההערכות שלך נדחו‬
‫מסיבות שלא קשורות ללו"ז או לארגון מחדש‬
‫או כל שטות שסיפרתי לך באותו רגע.‬
‫זה משום שאני מנסה להגן עליך.‬
‫להגן עליי?‬
‫יש לך מושג מה דירוג האשראי שלך?‬
‫הוא 557. דירוג האשראי שלך הוא 557.‬ ‫-אז הוא לא מדהים. אני... ‬
‫אתה קבור בחובות‬ ‫ולכן אתה יעד לגיוס ע"י האויב.‬
‫זאת מדיניות הבולשת‬ ‫לא לקדם מישהו פגיע כל כך.‬
‫הנסיבות שלי היו יוצאות דופן‬ ‫ואת יודעת את זה.‬
‫גיסתי הייתה חולה ואני... ‬ ‫-אני מצטערת על זה.‬
‫שלוש שנים וחצי.‬
‫שלוש שנים וחצי לא זכיתי להעלאת שכר.‬
‫אני יודעת שזה לא בסדר.‬
‫אני יודעת.‬
‫אתה סוכן מצוין.‬
‫אבל לא אוכל לעשות את זה בשבילך.‬ ‫לא לפני שתתקן את מצבך הכלכלי.‬
‫אבל תראה... ‬
‫אם אתה כבר כאן... ‬ ‫התור שלך הגיע.‬
‫יופי. תזמון טוב.‬
‫זאת עבודה דפוקה. אני מבינה.‬
‫אנחנו מדברים עם הבחור הזה אחת לחודש,‬ ‫וכל חודש הוא לא נותן לנו כלום.‬
‫אבל הנסיעה נחמדה.‬
‫מר פיסק, אני הסוכן המיוחד ריי נדים‬ ‫מהבולשת הפדרלית.‬
‫הבולשת מבקשת את העזרה שלך עם... ‬
‫בוא נעבור לחלק שבו אתה מסלק אותי‬
‫כדי שנפסיק לבזבז זה לזה את הזמן.‬
‫אמור לי, הסוכן המיוחד נדים... ‬
‫האם יש מישהו בחייך שאתה אוהב כל כך‬
‫שתעשה הכול כדי להגן עליו?‬
‫אתה מאיים עליי?‬
‫עשיתי הרבה טעויות.‬
‫אבל אני מקבל את החוב שאני משלם עליהן.‬
‫אבל מה שלא אקבל... ‬
‫זה שהאישה שאני אוהב גם תיאלץ לשלם עליהן.‬
‫אעשה הכול כדי להגן עליה.‬
‫הכול.‬ ‫סליחה.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫אני רוצה עסקה.‬