‫נדים!‬
‫תישאר במכונית!‬
‫אל תירה! אנחנו נכנעים!‬
‫אסיר. אל תזוז.‬
‫זוז!‬ ‫-זוזו לאחור.‬
‫אני צריך להתקשר.‬
‫הלובי מאובטח.‬
‫ישר לקן! זוז!‬
‫הסוכנת המיוחדת הממונה בדרך. מה לעזאזל קרה?‬ ‫-מארב.‬
‫הם בכל מקום.‬ ‫-יש לך דוח מצב על מישהו?‬
‫שני סוכנים כרגע בניתוח.‬ ‫איבדנו חמישה בשביל החרא הזה.‬
‫דונובן!‬ ‫-אחורה.‬
‫אנחנו עורכי הדין שלו.‬ ‫-מזל טוב. אחורה.‬
‫תאתרו את ונסה.‬
‫האלבנים, הם ניסו להרוג אותי.‬ ‫הם ינסו להרוג גם אותה.‬
‫מרשי אינו רומז שהוא יודע‬ ‫איך להשיג נמלטת מהחוק.‬
‫ותוודאו שהיא מוגנת!‬
‫אנחנו בסדר. תשיגו את החובש.‬
‫הוא בסדר.‬ ‫-בשבילי, לא בשבילו.‬
‫שמעתי. החרא שלכם.‬
‫דקס... חכה.‬
‫בדוק עם הסוכנת הממונה.‬
‫יותר מדי סוכנים נפגעו. התדרוך יכול לחכות.‬
‫אתה יודע איך זה עובד.‬
‫תפעל לפי הפרוטוקול ותחזור הנה מיד.‬
‫אתה מרותק למגורים האלה.‬
‫יעקבו אחריך בכל עת.‬
‫אסור לך ליצור קשר עם איש מבחוץ‬ ‫מלבד עורכי הדין שלך.‬
‫שומרים חמושים יוצבו בחוץ מסביב לשעון.‬
‫כאן תהיה בטוח.‬
‫"בטוח." כמעט הרגו אותי בגללך.‬
‫אנשים טובים מתו הלילה.‬
‫תדאג שההקרבה שלהם תהיה שווה משהו.‬
‫או שתוכל לתקוע את העסקה שלנו בתחת.‬
‫היי, אסיר, עורכי הדין שלך כאן.‬
‫תתנגב.‬
‫תתלבש.‬
‫יצרתם איתה קשר?‬
‫תכבו את המצלמות ותנו לי רגע עם מרשי.‬
‫תשכחו מהמצלמות.‬ ‫-תכבו את המצלמות.‬
‫ונסה מוגנת?‬ ‫אנחנו לא יודעים.‬
‫היא נעדרת.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אלוהים. אני לא יודעת.‬ ‫חלפו שלושה חודשים מאז שחוויתי אחת.‬
‫רואה, זה גרוע.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אצלי כחודש.‬
‫הייתי עמוק במחקרים,‬
‫אבל אני מרגיש שמאה שנה‬ ‫לא אכלתי ארוחה ביתית.‬
‫הכול בזכות הדוד מיטשל.‬ ‫-בבקשה, די.‬
‫אילו אפשרו לי, היינו מזמינים סיני בכל ערב.‬
‫אין כל פסול בזה.‬ ‫-האישה הזאת עושה הכול.‬
‫היא לא רק מנהלת את "פרוקסי מגזין",‬ ‫היא גם מומחית בהזמנת אוכל.‬
‫תפסיק.‬ ‫-לא, זה נכון.‬
‫את מדהימה. זה כישרון.‬
‫את מכירה את המנות הכי טובות,‬ ‫תמיד מזמינה את הכמות הנכונה.‬
‫לא יותר מדי, לא פחות מדי. מושלם.‬
‫הוא היה אבוד בלעדיי.‬ ‫-נכון.‬
‫דוחה.‬ ‫-הם תמיד ככה?‬
‫כשהייתי בן שמונה,‬ ‫הם חידשו נדרים בלונג ביץ'‬
‫בנוכחות כל המשפחה.‬
‫דודה לילי שכרה מטוס שכתב בשמיים.‬
‫אלוהים. באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אז איך נפגשתם?‬ ‫-די כמוכם.‬
‫שידך בינינו עורך העיתון שלנו בקולג'.‬
‫מיטשל, לא סיפרת להם?‬
‫דוד מיטשל... ‬ ‫-סליחה. לא היה לי מושג.‬
‫לא היה לי כל קשר לזה.‬
‫אתם יודעים מה? צריך עוד יין.‬
‫באמת?‬ ‫-אני מבין. סליחה.‬
‫ידעתי שאם אציע לך, תסרבי.‬
‫כן. נכון. תבין, זה החלק שבו זו החלטה שלי.‬
‫כוונתך טובה, אבל זה... ‬
‫מגיע לך להיות מאושרת.‬ ‫-אני מאושרת.‬
‫תראה, אני לא מוכנה.‬
‫בסדר, אם את רוצה לעזוב, אני אבין.‬
‫אני בטוח שגם ג'ייסון יבין.‬
‫אז רגע. אתה אומר לי שקראת לחתול שלך רלף?‬
‫אליסון.‬
‫היי! יש לי דוקטורט בספרות אמריקנית.‬ ‫הוא הסופר האהוב עליי.‬ ‫"יש לחיות את החי
‫אני דווקא מכירה את זה.‬
‫"את האנושות יש לכבוש‬ ‫בכך שממשיכים לשחק לאור הפסד ודאי."‬
‫זה נכון?‬
‫איך את מכירה את זה?‬
‫התכוונתי לעשות תואר באנגלית.‬
‫"האיש הבלתי נראה"‬ ‫היה חלק גדול מתכנית הלימודים,‬
‫אבל זה היה בחיים אחרים.‬
‫הסתדרת.‬
‫עיתונאית מכובדת בכתב-עת מהולל.‬
‫בסדר.‬ ‫-הגזמת, מותק.‬
‫אז תגיד לי,‬ ‫אתה חושש שרלף הקטן זומם לרצוח אותך?‬
‫אני מבין שאת טיפוס של כלבים.‬ ‫-לגמרי.‬
‫אני אוהב חברה. בילדות חלקתי חדר עם אחי.‬
‫הדירה הייתה ריקה עד רלף.‬
‫מה איתך? יש לך אחים?‬
‫עוד יין?‬
‫כן. לא, גם לי היה אח, אבל... ‬
‫הוא מת.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫מי רוצה קינוח?‬ ‫-זה יהיה נהדר. תודה.‬
‫אני מצטער.‬
‫כן. אליסון.‬
‫סליחה.‬
‫קארן פייג'.‬
‫מי לעזאזל היה מוציא את פיסק?‬ ‫-אל תגידי את שמו.‬
‫מה? למה?‬
‫לאחר מות בן, לילי לא מצאה נחמה.‬ ‫הם היו קרובים מאוד.‬
‫והסתבר שמישהו במשרד שלי עבד למענו.‬
‫הגענו לשלב שבו יכלה לחלוף שעה‬
‫בלי שנאלצתי לדווח לה שאני עדיין חי.‬
‫אני מבינה.‬ ‫-יופי.‬
‫אז לא תילחמי בי כשאומר לך‬ ‫שתתרחקי מהסיפור הזה.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫את יכולה. וכך תעשי.‬
‫הבנתי. יש לי היסטוריה עם האיש.‬
‫זה ניגוד אינטרסים.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אבל אני גם מכירה אותו טוב יותר מאחרים.‬
‫זה לא נותן לי זווית ייחודית?‬ ‫-זה עושה אותך משוחדת.‬ ‫זה לא פתוח לדיון. תיהני?
‫ויקירתי, זאת לא שמלה, זה אסון.‬
‫עבדתי עליה עם כל החומרים שהיו ברשותי,‬
‫ועשיתי מה שיכולתי בהתחשב בזמן... ‬
‫מותק... ‬
‫מה זה היה הפעם? מאט הצוחק?‬
‫מאט הגופה.‬
‫פוגי בר, מה שלא קרה למאט, אתה לא אשם.‬
‫אין לך סיבה להרגיש אשמה.‬
‫כי יש לי חיים נהדרים?‬
‫חברה יפה, עבודה רווחית, חליפות יקרות... ‬
‫תמיד רציתי חליפה טובה.‬
‫יש לי הכול, אבל מאט פשוט... ‬
‫איננו.‬
‫אולי אתה צריך לדבר עם מישהו.‬
‫זה לא יחזיר אותו.‬
‫אבל זה אולי יעזור לך.‬
‫אני לא יכול.‬
‫למה לא?‬
‫מצטער. תחזרי לתקציר שלך.‬
‫קח כדור. יש בארון התרופות.‬
‫- פיסק בחוץ -‬
‫לא!‬
‫- תכלאו את פיסק! -‬ ‫- נו-נו פיסק! -‬
‫תכלאו את פיסק!‬
‫זה חסר היגיון.‬
‫ברור שיש היגיון. אלוהים כועס עליך.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫לא נראה לך שאלוהים יודע שניסית להתאבד?‬
‫לא.‬
‫זה לא קשור לזה.‬
‫אלוהים השיב את שמיעתך... ‬
‫בדיוק בזמן שתשמע את הקהל קורא בשמי.‬
‫בדיוק בזמן ללמוד שבטווח הארוך‬ ‫אני ניצחתי, אתה הפסדת.‬
‫זה נשמע כמו מחילת האל?‬
‫לא.‬
‫זה נשמע כמו... ‬
‫גיהינום.‬
‫תכלאו את פיסק!‬
‫לעולם לא תשמור על קארן.‬
‫בסופו של דבר, תהרוג גם אותה.‬ ‫-תפסיק.‬
‫בדיוק כמו אבא שלך.‬
‫וסטיק.‬ ‫-אמרתי שתפסיק.‬
‫ואלקטרה.‬
‫כולם מתו בגללך, מתיו.‬
‫אני לא מאמינה. זה מטורף.‬
‫את הכתבת ההיא.‬
‫מצטערת. קארן פייג', "בולטין".‬
‫סליחה, מי ממונה פה?‬
‫זה הגאון שהוציא אותו. הסוכן נדים.‬
‫תודה.‬
‫הסוכן נדים.‬
‫ברגע שאסיים פה. יש עצרת בבית החולים.‬
‫פשוט תחבקי את סמי בשמי. גם אותך.‬
‫הי. קארן פייג', "ניו יורק בולטין".‬
‫אין לי אישור לדבר עם התקשורת.‬
‫חפשי את הסוכנת המיוחדת הממונה, הטלי.‬
‫אבל מאייתים את זה נ-ד-י-ם, נכון?‬
‫ואתה הסוכן ששחרר את וילסון פיסק?‬
‫פיסק לא משתחרר. זה "פייק ניוז".‬
‫הוא עד שמשתף פעולה,‬
‫אבל הוא בהחלט אסיר מורשע,‬ ‫ומתייחסים אליו כאל כזה.‬
‫בפנטהאוז ששווה 20 מיליון דולר?‬
‫שממשלת ארה"ב החרימה‬ ‫משמוק מוול סטריט שהורשע במרמה.‬
‫הבנתי. אז מה הוא יאכל לארוחת ערב?‬
‫פילה מיניון או הליבוט טרי?‬
‫אזור התקשורת נמצא שם.‬
‫הרשעה בפשע מאורגן‬ ‫דורשת עונש של 20 שנות מאסר.‬
‫פיסק הורשע בחמש.‬ ‫אתה רוצה להסביר לי איך זה מהווה צדק?‬
‫ג'נינגס, גרסיה, פוסטר, לייטון, טורס.‬
‫הם קיפחו את חייהם‬ ‫והם היו סוכנים טובים, אנשים טובים.‬
‫תכתבי על זה, מיס פייג'.‬
‫בסדר... ‬
‫תעלה את זה לשם.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן. בסדר.‬
‫סלחו לנו. היזהרו.‬
‫תשע-אחת-שבע-ארבע.‬
‫תודה.‬
‫היי, בנאדם, תן לי BNC, בסדר?‬
‫תודה. אחי, אמרתי BNC... ‬
‫כן, בדקתי שלוש פעמים. הכרטיסים אצלי.‬
‫בסדר. רק רציתי לוודא.‬
‫עם הבלגן הזה בחוץ,‬ ‫אני לא רוצה להיאלץ לחזור.‬
‫נראה לך שאנחנו בטוחים?‬ ‫-צריך לבדוק.‬
‫הזמנו את זה לפני חודשים.‬ ‫עכשיו צריך להתעסק עם זה?‬
‫אנחנו מבצעים צ'ק אאוט מוקדם.‬ ‫-סליחה על ההפרעה.‬
‫נוכל לעזור בהזמנת מקום אחר?‬
‫אתה יודע מי אני? אתה יודע מי הוא?‬
‫רק רגע, אדוני.‬
‫החלפת משמרת. להתפקד.‬
‫הכניסה הצפונית ירוקה.‬
‫הכניסה המערבית ירוקה.‬
‫אזור השירות ירוק.‬
‫הלובי ירוק.‬
‫אז אתה בפנים. מה עכשיו?‬
‫למה הוציאו אותך?‬
‫זה משנה?‬
‫השאלה האמיתית היא,‬ ‫כשתמצא אותי, מה בכוונתך לעשות?‬
‫אם ה-FBI מגנים עליך, משמע שסגרת עסקה.‬
‫עם כל מה שאני יודע על הפשע בעיר הזאת... ‬
‫ה-FBI יאכלו מכף ידי.‬
‫אתה תתמרן אותם.‬ ‫-אתה לא יודע את זה.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫אולי הכלא שינה אותי.‬
‫אולי, בזה הרגע,‬ ‫אני נותן ל-FBI מידע שיציל חיים.‬
‫בזמן שאתה עושה פה מה? מה שזה לא יהיה.‬
‫נכון שזה יהיה משהו?‬
‫אם אהיה חשוב לעיר הזאת‬ ‫יותר מכפי שאתה אי פעם היית.‬
‫גרסיה היה השושבין בחתונה שלי.‬ ‫אומרים שאנדרוז יתאושש.‬
‫אם אתה קורא לזה‬ ‫שלעולם לא ילך שוב "יתאושש".‬
‫זה קשה. ממש.‬
‫והוא מקבל פנטהאוז.‬
‫כבו את המצלמות, בבקשה.‬ ‫אנחנו צריכים זמן עם מרשנו.‬
‫ו...?‬
‫הגענו לפליקס מנינג. ונסה מוגנת.‬
‫המאבטחים שלה מעבירים אותה כל 72 שעות‬
‫והם דואגים שלא יעקבו אחריהם.‬
‫בלי טלפונים ניידים.‬ ‫לכן לא יכלו ליצור איתם קשר.‬
‫איפה היא עכשיו?‬
‫בבית בטוח ליד ברצלונה.‬
‫פליקס הסתיר אותה בספרד?‬
‫זאת הייתה החלטה שלה.‬
‫המלצנו בחום נגד אירופה בגלל סכנת ההסגרה,‬
‫אבל מיס מריאנה נהנית מהאמנות‬ ‫והיא עקשנית מאוד.‬
‫כן, נכון.‬
‫אבל קל מדי לאלבנים להגיע אליה שם.‬
‫תתקשר לפליקס.‬
‫תגיד לו לשים את ונסה במקום בטוח יותר.‬
‫מקום קרוב יותר.‬
‫"רציחות ירדו, פריצות ירדו, תקיפות ירדו.‬
‫לא השגתי את זה לבד.‬
‫האנשים הטובים בהלס קיצ'ן אמרו, 'לא עוד'.‬
‫ביחד עם משטרת ניו יורק,‬
‫התחלנו להחזיר לעצמנו את השכונות.‬
‫בחרו בי שוב לתפקיד התובע המחוזי,‬ ‫ונמשיך להחזיר לעצמנו את העיר שלנו.‬
‫ביחד."‬
‫איך זה היה?‬
‫יותר מדי "ביחד". כמו שיר של הביטלס.‬
‫בסדר, אבל זה טוב?‬
‫לא.‬
‫נתת לי השראה.‬ ‫-מר נלסון.‬
‫מר טאוור, אתה צריך להתכונן.‬
‫אני מאמין שתרומה של 1,500 דולר‬ ‫קונה לי עשר דקות.‬
‫היא לא קונה לך כלום, אבל אתן לך חמש.‬
‫ארלין, אמרתי הכחול.‬ ‫-הוא מוכתם.‬
‫הפחם מנצח. תאמין לי.‬
‫יש לך חמש דקות.‬
‫אז איך לעזור לך?‬
‫מדובר באיך שאעזור לך.‬
‫התיק של וילסון פיסק.‬
‫אני רוצה לספק את תמיכתי המלאה,‬ ‫המוחלטת ורוויית הקפאין.‬
‫סליחה, התיק של פיסק?‬
‫אני יודע שאתה עושה כל שביכולתך‬
‫כדי לשנות את תנאי העסקה הדפוקה שהשיג.‬
‫אבל לך יש מחסור במשאבים‬ ‫ולי יש עודף משאבים.‬
‫כלומר, עודף משאבים ברמה מגונה.‬
‫כל זה כדי לומר‬ ‫שאני מגייס את עצמי לצוות שלך.‬
‫אז תכניס אותי לצוות.‬
‫אולי רק תניד בראשך?‬
‫מר נלסון... ‬ ‫-פוגי.‬
‫כבר נלחמתי בזה בשיא הכוח.‬
‫התנגדתי למעצר הבית של מר פיסק‬
‫עם כל נימוק שיעלה על הדעת.‬
‫כך הנחתי.‬
‫אז בדקתי,‬ ‫ואם ניתן לפתוח תביעה מטעם המדינה,‬
‫לפחות נוכל להחזיר אותו לכלא.‬
‫לפחות למשך זמן מה, מה שיאפשר לנו לבנות... ‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫אחקור. אסטרטגיה מאוחרת בלילה.‬ ‫הכול חינם, כמובן. לפרטי פרטים.‬
‫נלסון מתייצב לתפקיד, אדוני.‬
‫פיסק משתף פעולה עם הממשל הפדרלי.‬
‫לא אוכל לעשות דבר.‬
‫אני יודע שאתה מודע להבדל‬ ‫בין מלחמה טובה לבין קרב אבוד.‬
‫אני יודע שלפעמים הם אותו הדבר.‬
‫ואתה לא יודע באיזה קרב אתה נלחם‬ ‫עד שאתה נלחם בו.‬
‫טוב, אני מתקדם הלאה.‬
‫אתה צריך לעשות כמוני.‬
‫עכשיו, אם תסלח לי,‬ ‫אני צריך להחליף בגדים לקראת ראיון.‬
‫אז זהו זה? פשוט תוותר?‬
‫לא, אבצע את תפקידי. וחמש הדקות שלך תמו.‬
‫היה לך אכפת יותר אלמלא ניסית להיבחר מחדש?‬
‫תיזהר, פרקליט.‬
‫פיסק הרג את גברת קרדנס.‬
‫אולי לא אכפת לך משום שהיא מתה‬ ‫ולא יכולה להצביע לך,‬
‫אבל היא הייתה אדם טוב.‬
‫היה לה אכפת מהקהילה שלה,‬ ‫והיא הייתה אמיצה יותר משנינו גם יחד.‬
‫פיסק יפגע בעוד אנשים כמוה.‬
‫לא היה לה קול‬ ‫משום שלאנשי השררה לא היה אכפת.‬
‫אתה אמור להיות קולה של גברת קרדנס.‬
‫לך... או שאזעיק מאבטח.‬
‫אני הולך.‬
‫אבל אני מבטל את ההמחאה שלי.‬
‫כלא, לא פנטהאוז!‬
‫האוכל בדרך, חבר'ה.‬
‫מקדונלד'ס?‬
‫נראה לך שמשרד המשפטים‬ ‫יממן לנו טוסט טונה ב-40 דולר?‬
‫רק קפה, בבקשה.‬
‫שמור לי משהו. אתחיל בעוד עשר דקות.‬
‫פנטהאוז, בבקשה.‬
‫הנוף שם הוא הכי יפה.‬
‫אתה אמור להירקב בתא.‬
‫אז תחזיר אותי לכלא?‬
‫אבל אתה יודע שזה לא יעבוד.‬
‫יש רק דרך אחת לעצור אותי,‬ ‫אבל אתה לא תעשה את זה.‬
‫אתה בטוח בנוגע לזה?‬
‫במובן מסוים, אתה שותפי לפשע.‬
‫כל מה שקרה מאז שסירבת להרוג אותי‬ ‫קרה באשמתך.‬
‫הגופות שערמתי.‬
‫אלה שייערמו.‬
‫מעניין מי הבא בתור?‬ ‫-יש לך מספר ההעברה.‬
‫שני מיליון. באירו.‬
‫לא, היום. מרשי איננו אדם סבלני.‬
‫תוכל לעקוב אחריו אליי. אתה יודע שאתה רוצה.‬
‫אפשר לראות מפתח לחדר?‬ ‫-כן, הוא אצלי.‬
‫אני צריך לראות אותו.‬
‫בטח. כן.‬
‫תשתלט עליו. תפוס את האקדח שלו.‬
‫תפוס אותי. אני בכלוב. לא חמוש.‬
‫אדוני.‬ ‫-הם נתנו לי שלושה מהם.‬
‫אבל אתה מסרב.‬
‫אתה לא יכול להרוג אותי.‬ ‫אתה אפילו לא יכול להרוג את עצמך.‬
‫אתה יודע מה? בטח השארתי אותו במכונית.‬
‫אז לא אוכל לתת לך לעבור.‬
‫בטח, אני... ‬
‫תכף אשוב.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫היי, בוס.‬
‫אנדרוז שוב בחדר ניתוח.‬ ‫נראה להם שיוכלו להציל את הכבד שלו.‬
‫יופי. זה טוב.‬
‫רציתי לתרום דם, אבל... ‬
‫לא הייתי בטוח אם להראות את פרצופי.‬
‫איש לא מאשים אותך.‬
‫אני מאשים אותי.‬
‫העברת פיסק הייתה החלטה שלי.‬
‫כי אני לחצתי שזה יקרה.‬
‫כי זה היה המעשה החכם.‬
‫כי התפקיד שלנו הוא להגן על אנשים.‬
‫ולפעמים זה נראה ככה.‬
‫תחשוב על הפעמים שזה לא יקרה‬ ‫בזכות מה שאנחנו עושים.‬
‫לא לאזרחים. לא לנו.‬
‫תיאחז בכל החיים שאנחנו מצילים.‬
‫הם חשובים... בדיוק כמו אלה שאיבדנו.‬
‫כן.‬
‫בתיאבון, חרא.‬
‫אתה הסוכן המיוחד פוינדקסטר, נכון?‬
‫אתמול בלילה הצלת את חיי.‬
‫כן, כולנו טועים.‬
‫אני מצטער על שאיבדת את עמיתיך הסוכנים.‬
‫לאבד אותם כדי להגן על אדם כמוני... ‬
‫זה ודאי קשה במיוחד למשפחותיהם ולאהוביהם.‬
‫הייתי מביע את תנחומיי... ‬
‫אבל אני מניח שמנחם אותם יותר לשנוא אותי.‬
‫אלא אם אתה מרגיש אחרת.‬
‫שמילותיי יובילו להשפעה חיובית.‬
‫אם כך, בבקשה תחלוק שממה שראיתי,‬
‫הם היו אמיצים ביותר.‬
‫תאכל מהר יותר, אסיר.‬ ‫הארוחה מסתיימת בעוד חמש דקות.‬
‫אני חייב לכל הסוכנים הנופלים חוב... ‬
‫שלא אוכל להחזיר.‬
‫אבל... ‬
‫אני גם חייב לך.‬
‫הכרתי אנשים יוצאים מהכלל.‬
‫אך מעולם לא ראיתי כישרון כשלך.‬
‫אוכל לשאול היכן רכשת כישרון כזה?‬
‫בסדר.‬
‫סיימת.‬
‫הצלתי אותו כי זה היה התפקיד שלי.‬ ‫מה עוד אתה רוצה שאומר, דוק?‬
‫שכח מפיסק. ספר לי על המארב.‬
‫מה איתו?‬
‫בחייך, פוינדקסטר, שנינו יודעים איך זה.‬
‫חייבים לדבר כדי שאאשר לך לחזור לעבודה.‬
‫זה מה שזה.‬
‫איבדתי היום חברים.‬
‫והשתמשת בכוח קטלני נגד שלל חשודים.‬
‫כן.‬ ‫-ואתה בתפקיד‬
‫אף שעליך להיות בחופשה מנהלית.‬
‫אני מבין שאתה מבצע את תפקידך,‬
‫אבל אילו חבשתי מסכה,‬ ‫התקשורת הייתה מכנה אותי גיבור.‬
‫במקום, אני יושב פה‬ ‫ומנסה להצדיק את זה שהגנתי על עצמי.‬
‫אני לא האויב. אני פשוט מנסה... ‬
‫תראה, שכח לרגע מהזיבולים הפסיכולוגיים.‬
‫פשוט תגיד לי בכנות, מה שלומך?‬
‫זה קשה.‬
‫זה ממש קשה.‬
‫זאת לא הפעם הראשונה שהשתמשת בכוח קטלני.‬
‫אני מצוות הימ"מ של ה-FBI, דוק.‬ ‫מה לדעתך צלף עושה?‬
‫העניין הוא, דקס... אפשר לקרוא לך דקס?‬
‫העניין הוא שאירועים כאלה גובים מחיר.‬
‫חזרה על אירועים טראומטיים‬ ‫מעצימה את המחיר ויוצרת לחץ.‬
‫עד שיום אחד אתחרפן? כן, אני מבין.‬
‫העניין הוא שצריך לעבד את הדברים האלה.‬
‫אני מעבד אותם.‬
‫יש לך מערכת תמיכה?‬
‫טוב, אני חושב שהיא מעדיפה שיקראו לה ג'ולי.‬
‫תגיד לי, איך זה עובד?‬
‫היא ברמנית.‬
‫מאזינה מקצועית, כמוך.‬
‫בטח משלמים לה יותר.‬
‫ספר לי עליה.‬
‫מרבית הערבים אנחנו אוכלים ביחד.‬
‫היום יום שלישי?‬
‫זה ערב פיצה.‬
‫ג'ולי אוכלת ברוקולי עם נקניק, תוספת גבינה.‬
‫אני מספר לה על היום שלי.‬
‫הטוב, הרע.‬
‫אני יודע שלא בריא לשמור דברים בבטן, אז... ‬
‫אני מדבר איתה.‬
‫אני מספר לה הכול.‬
‫והיא לא שופטת או מאשימה אותי.‬
‫היא פשוט תומכת בי.‬
‫היא נשמעת לי בחורה טובה.‬
‫כן, נכון.‬
‫בסדר. אתה יכול לחזור לעבודה.‬
‫אבל אני רוצה שתחזור אליי‬ ‫פעם ביום לזמן מה. בסדר?‬
‫כן, אדוני.‬
‫לך לבחורה שלך. זה יועיל לך.‬
‫למה פיסק הלשין על האלבנים?‬
‫אני לא יודע על מה אתה מדבר.‬ ‫תפסת את האדם הלא נכון.‬
‫פיסק שנא את הכלא. ה-FBI הוציא אותו.‬
‫הוא יכול לבגוד בכל אחד. למה באלבנים?‬
‫אני רק עורך דין.‬
‫מה באמת יוצא לפיסק מזה? השטח של האלבנים?‬
‫לא.‬ ‫-זה כסף?‬
‫לא.‬
‫אולי תגיד לי כשתרצה לנשום?‬
‫האישה של פיסק.‬
‫הבולשת תבטל את האישומים נגדה.‬
‫לא.‬ ‫-אני נשבע! הוא עושה הכול למענה.‬
‫ואיפה ונסה?‬
‫איפה אתם רוצים לאכול?‬ ‫-מה עם המקום הסיני?‬
‫הצילו!‬ ‫-שם! קדימה! בוא נלך!‬
‫הצילו!‬
‫הוא אלבני.‬
‫יש תוקף לא מזוהה בקומת החנייה,‬
‫שנחשב לחמוש ומסוכן.‬
‫מישהו רואה אותו?‬
‫שום דבר בינתיים.‬ ‫נעים לצד הדרומי של החניון.‬
‫אנחנו בחדר המדרגות H,‬ ‫יורדים לקומת חנייה שלוש.‬
‫צריך תגבורת בקומת חנייה שלוש.‬
‫חוזר. צריך תגבורת בקומת חנייה שלוש.‬
‫עצור! FBI!‬
‫יש להם משפחות, מטומטם.‬
‫תקשיב. אני לא כאן כדי... ‬
‫הנה הוא!‬
‫עצור!‬ ‫-עצור!‬
‫צא עם הידיים למעלה. עכשיו.‬
‫תישאר למטה, בנאדם.‬
‫אלוהים.‬
‫ככה. תוציא את השטן.‬
‫הרגשה טובה, נכון?‬ ‫חבל שאתה עדיין לא יכול להגיע אליי.‬
‫לא כשה-FBI מגן עליי.‬
‫אהרוג כל מי שאתה אוהב,‬ ‫ולא תוכל לעשות דבר בעניין.‬
‫העיתון נסגר בעוד 20 דקות.‬
‫יש לך 15 שניות.‬ ‫-בסדר. זה גדול.‬
‫שיט. פיסק.‬ ‫-לא, תראה... ‬
‫לעזאזל. אסרתי עלייך לעשות את זה.‬
‫זה לא היה במכוון.‬ ‫-תפסיקי.‬
‫מייסון ראה אותך במלון.‬
‫אני יודע שפיסק חשוב לך. לא אכפת לי, בסדר?‬
‫אני מחלק כתבות, ונתתי את זה למייסון.‬
‫לא הלכתי לשם בשביל זה.‬ ‫הלכתי לכתבה שלי. משפחת קזמי?‬
‫לדעתי יש קשר.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫יודע של מי היה מלון פרזידנשל?‬
‫לא.‬ ‫-של משפחת קזמי.‬
‫אין לי הוכחות,‬ ‫אבל אתה יודע למי לדעתי הוא שייך עכשיו?‬
‫וילסון פיסק.‬
‫ספרי לי.‬ ‫-בסדר.‬
‫תראה, יש לי קצה חוט.‬
‫אז מלון פרזידנשל שייך לאוסף חברות קש.‬
‫זו חברה שבבעלותה חברת קש, ועוד אחת... ‬
‫אז עקבתי אחריהן מכאן‬ ‫לאיי קיימן עד ללוקסמבורג.‬
‫ואיך זה קשור לפיסק?‬
‫כי כל החברות האלה,‬
‫את כולן מייצג כאן בארה"ב‬ ‫משרד עורכי דין אחד.‬
‫דונובן ושות'.‬
‫עורכי הדין של פיסק.‬
‫בסדר, תמשיכי.‬
‫בסדר, זה מה שהצלחתי לחבר.‬
‫לפני שישה חודשים,‬
‫אחת מחברות הקש קנתה‬ ‫את מלון פרזידנשל מקזמי.‬
‫לפני שבוע,‬ ‫הוא אמר למשפחתו שהתחרט על המכירה,‬
‫והודיע על כוונתו לקנות את המלון בחזרה.‬
‫וכעבור יומיים, קזמי הותקף.‬
‫כן, בדיוק. לדעתי התזמון איננו צירוף מקרים.‬
‫אני פשוט... ‬
‫אני מרגישה שפיסק עומד מאחורי זה.‬ ‫מרגישה בעצמותיי.‬
‫אני צריכה יומיים כדי לקבל אישור לכול,‬ ‫ואז תהיה לי כתבה שתוכל לפרסם.‬
‫זה מצוין. יוצא מן הכלל, קארן.‬ ‫-תודה.‬
‫באמת.‬ ‫כן.‬
‫אתן את זה למייסון. אמרתי לך.‬ ‫-מה? לא, אני יודעת, אני משוחדת.‬
‫מובן שאני משוחדת. פיסק ניסה להרוג אותי.‬
‫הוא גם הרג את בן, משמע שאתה משוחד כמוני.‬
‫אם אנשים רואים את שמך,‬ ‫ומכירים את הקשר שלך לפיסק,‬
‫זה מסכן את העיתון הזה!‬
‫בסדר. תן את שורת הקרדיט למייסון.‬ ‫הקרדיט לא מעניין אותי.‬
‫אותי מעניין שפיסק יצא מהכלא.‬
‫חייבים... אני חייבת לעשות משהו בעניין.‬
‫אז אל תגיד לי לרדת מזה כי זה לא יקרה.‬
‫לקח לבן עשורים להפוך לכזה קוץ בתחת שלי.‬
‫טוב, לפחות אתה על הרגליים.‬
‫אני בכלל רוצה לדעת?‬
‫את מאמינה שאנשים יכולים להשתנות?‬
‫אני ממשיכה לקוות.‬
‫לא נראה לי שאפשר.‬
‫לא ממש.‬
‫נראה לי שאנחנו נולדים כפי שאנחנו.‬
‫ואולי נעשים נחמדים יותר.‬
‫או כעוסים יותר.‬
‫אבל אי אפשר לשנות את טבענו הבסיסי.‬
‫כדי לדעת תיאלץ להתאמץ.‬
‫דיברתי על וילסון פיסק.‬
‫אז השמיעה שלך באמת חזרה?‬
‫איזה קטע! אולי הבוס כן שמע את תפילותיי.‬
‫כן, או את קללותיי.‬
‫בבקשה אל תתחיל שוב עם איוב.‬
‫אבל את חייבת להודות שזה מעניין, לא?‬
‫השמיעה שלי סוף סוף חוזרת במלואה,‬
‫והדבר הראשון שאני שומע‬ ‫זה שווילסון פיסק נמצא מחוץ לכלא.‬
‫אז אתה מציע שאלוהים שחרר‬ ‫מאפיונר מסוכן מהכלא רק כדי לעשות לך דווקא?‬
‫לא.‬
‫זה בטח סתם צירוף מקרים.‬
‫כי זה יהיה נרקיסיסטי להחריד.‬
‫פיסק טוען שהוא מסייע ל-FBI.‬
‫אבל הם לא מכירים אותו כמוני.‬
‫נכון. ולטענתך, אנשים לא יכולים להשתנות.‬
‫כי הוא טוען שהוא השתנה בזכות אישה.‬
‫הבנתי.‬
‫טוב, אם יש משהו שיכול לגאול נשמה אבודה,‬
‫אהבה נמצאת בראש הרשימה.‬
‫בחייך. אפילו מפלצת כמו פיסק?‬
‫אתה מדבר עם נזירה, ילדון.‬
‫אהבה וגאולה הן מה שאנחנו מוכרות.‬
‫טוב, אני לא קונה.‬
‫אז מה תעשה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי אעצור אותו.‬
‫הפעם לתמיד.‬
‫טוב, פשוט תיזהר שאתה לא תיהפך למפלצת.‬
‫- פיצה -‬
‫- בלייק טאוור -‬
‫פוגי.‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫זה אמיתי.‬
‫היי, פוגי.‬
‫איך? איפה... חשבנו שאתה מת.‬
‫אני מצטער.‬
‫קארן כבר יודעת שחזרת?‬ ‫-שב.‬
‫אני... ‬
‫לא חזרתי.‬
‫אני בטוח ב-75 אחוזים שאני לא הוזה.‬ ‫-לא חזרתי.‬
‫מאט מרדוק כבר לא יהיה חלק ממני.‬
‫אני מותיר אותו מאחור.‬ ‫-מה?‬
‫הסיבה היחידה שבאתי לפה‬ ‫היא כדי להזהיר אותך ואת קארן... ‬
‫שפיסק בחוץ וששניכם בסכנה.‬ ‫אחי... ‬ ‫-עברו עליי חודשיים קשים.‬
‫פקפקתי בהמון... ‬
‫בכל הטעם שבדבר.‬
‫ואתמול בלילה, הכול התבהר.‬
‫אצא אחריו, פוגי.‬ ‫אמצא דרך להביא לסופו של פיסק.‬
‫אבל אוכל לעשות את זה‬ ‫רק אם אתה וקארן מוגנים.‬
‫אחי, תאט.‬
‫אני עדיין מעכל את זה שאתה בכלל יושב פה.‬
‫אני יודע שתרצה להיות מעורב.‬
‫אתה וקארן תרצו להילחם בפיסק בדרך כלשהי.‬
‫אני אומר לך.‬
‫אסור לכם להתערב. תנו לי לטפל בזה.‬
‫לא.‬
‫"לא"?‬ ‫-לא.‬
‫אין לך זכות להופיע ככה ולומר את זה,‬
‫ולצפות שלא תהיה לי בעיה עם זה.‬
‫אתה החבר הכי טוב שלי, מטומטם.‬ ‫-זו הייתה טעות להיות חבר שלך.‬
‫סיכנתי אותך וזה היה אנוכי מצדי.‬
‫לא אוכל לשנות את העבר,‬ ‫אבל אוכל להפסיק לעשות את הטעות הזאת.‬
‫סיימנו, חבר. זה נגמר.‬
‫משהו ממש לא בסדר איתך.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫תתרחק מפיסק. תגיד לקארן לעשות כמוך.‬
‫ואעריך את זה שלא תאמר לה שראית אותי.‬
‫אתה בכלל שומע את עצמך?‬ ‫-ביי, פוגי.‬
‫מאט!‬
‫- לשכת עוה"ד של ניו יורק‬ ‫פרנקלין נלסון -‬
‫זה היה הוא?‬
‫הוא גבר על שישה סוכני בולשת.‬
‫הוא לא לבש חליפה אדומה,‬ ‫אבל כן, זה היה הוא.‬
‫אז השטן חזר.‬