‫בסדר. עקוב אחר המלכה, בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-עקוב אחר המלכה.‬
‫אבל תביט בנסיכים.‬
‫כי אם תבחר בנסיך, אין לאן להמשיך.‬
‫לעזאזל.‬
‫-רוצה שאאט?‬
‫תשתקי.‬ ‫-ככה?‬
‫כן?‬ ‫-חלקי את הקלפים.‬
‫אפשר לשאול משהו?‬
‫קדימה.‬
‫אתה מתנקש של המחלקה לביטחון המולדת?‬
‫כל הקטע של המעניש?‬
‫זה שם שלהם, לא שלי.‬ ‫ואני לא עובד בשביל אף אחד.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫אז יש לנו תכנית?‬
‫אם אנחנו לא בורחים, מה עושים?‬
‫פשוט תחלקי את הקלפים.‬
‫קדימה. עשי את זה.‬
‫בסדר, פשוט... ‬ ‫-הנה.‬
‫מלכה.‬
‫זה ממש... ‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתה לא רואה את זה.‬ ‫-את צוחקת.‬
‫אתה לא רואה.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫את מרמה.‬ ‫-בחייך, באמת?‬
‫כולם יודעים ששלושת הקלפים זה תרמית.‬
‫אבל הם עדיין חוזרים לשולחן‬
‫כי הם חושבים שהם חכמים יותר מהמשחק.‬
‫והם צריכים את הכסף. לכל פראייר יש סיבה.‬
‫כן? מה שלי?‬
‫אתה חושב שאתה יכול לנצח כל אחד,‬ ‫גם אם הסיכויים נגדך.‬
‫ומשעמם לך. ואתה שותה יותר מדי קפה.‬
‫אתה ממשיך לשחק בגלל התסכול.‬
‫נדיר שרואים בנות משחקות בזה.‬
‫זה תמיד בחורים, כי הם רוצים לנצח.‬
‫מה החלופה?‬
‫תהיה חכם. אל תשחק.‬ ‫-כן.‬
‫אבל ברצינות, מה... ‬
‫מה אתה מתכנן לעשות בנוגע למצב שלנו?‬
‫אני לא יודע. מה המצב שלנו? ואיך הגענו הנה?‬
‫הכול חוזר לקונצ'בסקי, נכון?‬ ‫הבחור שהעסיק אותנו.‬
‫התקשרתי אליו לעזרה, ופתאום צצו בריונים.‬
‫אז אני לא יודעת,‬ ‫אולי הוא לא רצה לשלם בעבור העבודה.‬
‫או שהוא לא רצה שיהיו עדים שידעו מה היה לו.‬
‫את חופנת את המלכה?‬ ‫-לא... ‬
‫זה מה שאת עושה?‬ ‫-לא. תראה.‬
‫אז מה? כולם נסיכים?‬
‫אז כולם נסיכים.‬
‫את צוחקת עליי.‬
‫זו אחיזת עיניים ממש פשוטה.‬
‫כן?‬ ‫-כן, אראה לך.‬
‫תראה, שני קלפים ביד אחת, בסדר?‬
‫תמיד המלכה.‬
‫אבל אתה זורק את הנסיך.‬
‫זה הכול.‬
‫זה מעצבן אותי.‬
‫פשוט הבטת במקום הלא נכון.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫אז קונצ'בסקי הזה, אמרת שהתקשרת אליו.‬
‫אז את יודעת איך למצוא אותו?‬
‫לא. אבל אני יודעת שהוא מפה.‬
‫סליחה?‬
‫הוא מניו יורק.‬
‫איזה לבן זקן מפחיד. פושע רוסי.‬
‫מה? שכחת להזכיר את זה?‬
‫למה נראה לך שניסיתי לברוח?‬
‫אלוהים, לא האמנתי שהבאת אותי לכאן,‬ ‫מכל המקומות.‬
‫שיט.‬
‫זה מקל על המצב.‬
‫תחפש אותו?‬
‫אני חייב.‬
‫עשי את זה שוב.‬
‫אתה לא יכול לנצח, פרנק.‬
‫תבין, זה העניין.‬
‫לא יעזור לך לדעת את המהלך.‬
‫אם אני יודעת שאתה יודע... ‬
‫אלוהים.‬
‫כפי שאמרתי, הדרך היחידה לנצח היא לא לשחק.‬
‫כן, זה לא בא בחשבון.‬
‫פשוט צריך לוודא שאנחנו המחלק.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫ממש לא.‬
‫ממש כן.‬
‫אני לא יודע מה שמעת,‬ ‫אבל לא עשיתי כלום לאף אחד.‬
‫תשאל סביב. אני עוסק רק בדברים חוקיים.‬
‫זה טוב, טרק. אבל אני צריך למצוא רוסי.‬
‫אני יודע שלפני שמצאת את דרך הישר‬ ‫שאתה נמצא בה,‬
‫נהגת למכור נשק למאפיונרים הרוסים.‬
‫אני נראה לך כמו האו"ם?‬
‫לא, אתה נראה לי כמו חתיכת חרא.‬
‫קונצ'בסקי. שמעת עליו?‬
‫אני צריך להיפגש איתו.‬
‫או אולי אבצע שיחת טלפון.‬
‫משטרת ניו יורק והמשמר הלאומי,‬
‫הטנקים ירדפו אחריך בשדרה החמישית, קאסל.‬
‫אתה תתקשר,‬ ‫ואני אהרוג אותך לפני שתוכל לנתק.‬
‫אתה יודע שאעשה את זה.‬
‫קונצ'בסקי והצוות שלו עובדים‬ ‫מתוך חדר הכושר קזאן בברוקלין.‬
‫הם לא אנשים טובים.‬
‫אתה רוצה לחסל את כולם, חדר הכושר זה המקום.‬
‫למה?‬ ‫-לאף אחד מהם אין שם נשק.‬
‫השוטרים כל הזמן תוקעים שם את האף.‬
‫ברווזים במטווח בשביל בחור כמוך.‬
‫בסדר. אתה חייב ללכת אליו.‬
‫תגיד לו שיש לך בחור‬ ‫שיש לו מה שהוא צריך משיקגו.‬
‫לא, בנאדם. לא אתקרב אל הפסיכיים האלה.‬
‫טרק, אתה תרוויח מזה.‬
‫אני מדבר על תשלום מכובד, טרק. כסף גדול.‬
‫אתה צריך רק לומר לו‬ ‫שהבחור הזה מחזיק בתצלומים‬
‫ובילדה, בנאדם. תגיד את זה.‬
‫התצלומים והילדה אצלו.‬
‫והוא ידע מה זה אומר?‬
‫כן, הוא ידע.‬
‫תארגן מקום בטוח, נבצע את ההחלפה.‬
‫תנהל מו"מ על המחיר, כן?‬
‫אתן לך עשרה אחוזים מכל מה שתגיע אליו.‬ ‫-"עשרה"? שכח מזה. תנסה 40.‬
‫מה עם 25?‬
‫אחי.‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬ ‫-זה נהדר מבחינתי.‬
‫בסדר.‬ ‫-שיט.‬
‫אז מה? עכשיו נכנסת לחיי הפשע?‬ ‫מרמה וכל מיני?‬
‫כן, טרק. זה בדיוק מי שאני.‬
‫תתקשר אליי במספר הזה כשתארגן הכול.‬
‫אל תנהג בעצבים.‬
‫בילי?‬
‫בילי!‬
‫אתה מוגן.‬
‫אתה יודע מי אני?‬
‫את... דומונט. את ד"ר דומונט.‬
‫יופי.‬
‫לא, אל תחזור לישון.‬
‫לא אדבר על זה.‬ ‫-אני מבינה.‬
‫אל תתחבר לתמונות, רק לרגשות.‬
‫אני לא רוצה להרגיש אלא להרוג את זה.‬
‫טוב. בסדר, להרוג את מה?‬
‫אמרתי שאני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫חמישה דברים כחולים.‬
‫מה?‬
‫ספור חמישה דברים כחולים. תגיד מהם.‬
‫בסדר. הציור.‬
‫הוא כחול.‬ ‫-זה אחד. מה עוד?‬
‫הספר.‬ ‫-שני.‬
‫הנר.‬ ‫-שלישי.‬
‫הקירות.‬ ‫-ו...?‬
‫והחלוק שלך הוא... החלוק שלך.‬
‫יופי.‬ ‫-כן.‬
‫זכור על מה דיברנו. לעצור כשעצבניים.‬
‫תנסה שלא לאפשר לעצמך‬ ‫להגיב באופן מיידי לדחפים שלך.‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫זה התפקיד שלי, בילי.‬
‫אז למה לא הזעקת משטרה?‬
‫שנינו יודעים שהם בחוץ.‬
‫שנינו יודעים שהם מחפשים אותי.‬ ‫-פשוט תהיה פה איתי. תהיה בגוף שלך.‬
‫אני לא יודעת למה הכנסתי אותך.‬
‫התשובה הכי טובה שלי היא שזה נראה לי נכון.‬
‫את יודעת שתוכלי להסתבך כהוגן, נכון?‬
‫אני יודעת.‬
‫אפשר לקבל עוד קצת מים, בבקשה?‬
‫כמובן.‬
‫תודה.‬
‫את יודעת,‬
‫את כנראה האדם היחיד בעולם‬ ‫שאכפת לו ממני עכשיו.‬
‫היי. בוקר טוב.‬
‫היי. מה אתה עושה?‬
‫כן.‬
‫קשקשתי עד מאוחר עם הילדה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אתם מרגישים בבית?‬
‫כן. יש לך בית ממש יפה.‬
‫אני שמחה כל כך שאת אוהבת אותו.‬
‫מה קורה, מדאני?‬
‫רוסו הרג את הזקן. ההוא מהסטיקבול.‬
‫הגעתי לשם מאוחר מדי והוא כבר נעלם.‬
‫ברוך שפטרנו.‬
‫לא אפסיד שינה בגלל איזה פדופיל.‬ ‫גם את לא אמורה.‬
‫לא, הייתי שם בכל יום, בוקר ולילה,‬
‫חיכיתי שהוא יפשל.‬
‫והאמת, הוא בדיוק כפי שהוא נראה.‬
‫שבור, פתטי, סביר להניח שמשוגע.‬
‫אתם יודעים, אסיים להכין קפה.‬
‫אני לא בטוח מה זה משנה, מדאני.‬
‫אולי זה לא משנה, אבל אני עדיין צריכה‬ ‫למצוא דרך להביא למעצרו.‬
‫מה זה יעשה? זה יתקן את זה בשבילך?‬
‫היי, תקשיבו... ‬
‫נשמע שכל העניין הזה עם בילי‬ ‫לא ייפתר בקרוב.‬
‫אז תהיתי, את מהמחלקה לביטחון המולדת, נכון?‬
‫אז אולי היא יכולה לעזור לנו עם הרוסים.‬
‫כאילו, לגרש אותם או משהו.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה חשבתי?‬
‫למשוך אותך מהמלחמה החדשה שלך‬ ‫ולהביא אותך הנה?‬
‫לא תועיל לי עם רוסו, נכון?‬
‫נכון? ועכשיו, כל חרא שהסתבכת בו,‬
‫הבאתי אותו אל סף ביתי.‬
‫תגיד משהו, פרנק.‬
‫אני חושב שאת צריכה לישון.‬
‫יש לך 24 שעות לצאת מניו יורק.‬
‫כן.‬
‫וכדאי שתנקה את החרא הזה לפני שתעזוב.‬
‫כן.‬
‫היא ממש מתוסבכת, נכון?‬
‫יש לך פה גדול, ילדה.‬
‫צריך להיזהר מזה.‬
‫הצלחתי.‬
‫אבא.‬
‫מר שולץ פה.‬
‫תודה, למואל.‬
‫טוב יותר מהפעם האחרונה שהתראינו.‬
‫מעולם לא הצטיינת בשקרים, אלייזה.‬
‫לא צריך להתחיל עכשיו.‬
‫"אתם אינכם כפופים לבשר, כי אם לרוח,‬
‫אם אמנם רוח אלוהים שוכנת בכם."‬
‫זה חזק בך.‬
‫חזק כל כך.‬
‫יש ימים.‬
‫יש משהו שאוכל לעשות?‬
‫כבר עושים הכול, בזכותך.‬
‫את יודעת... ‬
‫השלמתי עם הכול.‬
‫הכאב, הפחד על הפנים של בעלי וילדיי.‬
‫הכול.‬
‫מלבד דבר אחד.‬
‫האיש הזה והילדה, מה שהם נושאים... ‬
‫עדיין חובה לטפל בזה.‬
‫הם בניו יורק.‬
‫ניו יורק.‬
‫אני מאמין שהאמונה שלך‬ ‫חזקה מספיק כדי לשרוד כל סופה,‬
‫אפילו חזרה לניו יורק.‬
‫זה מקום טמא.‬
‫אבל הענקת לי חיים טובים.‬
‫אעשה מה שצריך לעשות.‬
‫היא נחה.‬ ‫-יופי.‬
‫תודה. לשניכם.‬
‫זה מה שאנחנו עושים.‬
‫אנחנו דואגים זה לזה.‬ ‫-אמן.‬
‫אילו רק שאר העולם היה עושה כמונו.‬
‫אבל נוכל להיות רגועים כשאנחנו יודעים‬ ‫שאם אלוהים ממשיך לחייך על דרכנו,‬
‫יום זה יגיע בקרוב.‬
‫כן.‬
‫הסוכנת דינה מדאני, המחלקה לביטחון המולדת.‬ ‫תשתטח, פרחח!‬
‫אל תזוז. אפילו אל תנשום.‬
‫ביצוע לא נכון, אחי!‬
‫אני רק צוחק, אחי.‬
‫מר קזאן.‬
‫מזמן לא נפגשנו, טרק.‬
‫אני יודע. הייתי קצת בצפון העיר.‬
‫רחוק בצפון העיר.‬
‫קונצ'בסקי פה?‬
‫יש לי מידע על משהו משיקגו שהוא יאהב.‬
‫שיקגו?‬ ‫-כן, שיקגו.‬
‫עיר הרוחות, נכון?‬
‫או שזאת דטרויט? לא, שיקגו.‬
‫חרא פיצה.‬
‫אז קונצ'בסקי פה או מה?‬
‫מצחיק שאתה שואל, טרק.‬
‫קונצ'בסקי מת.‬
‫מישהו הרג אותו.‬
‫בשיקגו.‬
‫בילי?‬
‫בילי!‬
‫הבאתי לך בגדים.‬
‫לא היית צריכה.‬
‫אתה תצטרך משהו עד שנבין מה השלב הבא.‬
‫אני לא חוזר.‬ ‫-אנחנו לא חייבים... ‬
‫לא אחזור, בחיים.‬ ‫הם יצטרכו להרוג אותי קודם.‬
‫מה? זאת האמת.‬
‫את לא יודעת.‬
‫את לא מכירה את ההרגשה.‬
‫לפחד? להיות חסר ישע? פצוע?‬
‫אין לך מונופול על הרגשות האלה, בילי.‬
‫אני מניח שלכל אחד יש את החרא שלו.‬
‫זה לא המונח הקליני, אבל כן.‬
‫ההבדל הוא שמה שדפק אותך,‬
‫את לפחות זוכרת אותו, נכון?‬
‫כן.‬
‫מה כל החרא הזה? יש פה בלגן.‬
‫מה? יצאת?‬ ‫-לא.‬
‫אז איך זה הגיע לפה?‬
‫אני לא יודעת. היום אפשר להזמין כמעט הכול.‬
‫להזמין?‬
‫הנה.‬
‫קניתי גם לך משהו.‬
‫חשבתי שאתה לא טיפוס‬ ‫שמתנסה עם צבעים במלתחה, אז... ‬
‫מי שילם על זה?‬
‫אלוהים.‬
‫מה זה?‬
‫האישה הזאת,‬ ‫היא מארחת אותך, ואת גונבת ממנה.‬
‫זה מה שאת עושה?‬
‫את משהו.‬ ‫-זה לא שאין לה כסף.‬
‫ראית את ארון הנעליים?‬
‫מה זה קשור? נראה לך שהיא תהיה מרוצה?‬
‫לא יודעת. היא אי פעם מרוצה ממשהו?‬
‫אלוהים. לא ייאמן.‬ ‫-כאילו, אי פעם?‬
‫זה "לומברדיס"?‬
‫בשר ופטריות.‬
‫לא ייאמן.‬
‫נו... ‬ ‫-"נו" מה?‬
‫נו, אני לא יודעת. איך הלך?‬
‫שיט. לעזאזל.‬
‫את יכולה... הטלפון בכיס האחורי.‬ ‫תוציאי אותו. קדימה.‬
‫מהרי. קדימה.‬
‫כנראה שנינו נגלה. תלחצי על הכפתור.‬
‫- חסוי -‬
‫כן?‬
‫היי, זה טרק.‬
‫יצרתי קשר עם המזרח אירופאי שאתה מחפש.‬
‫הוא ישמח לפגוש אותך.‬ ‫-כן? איך זה הלך?‬
‫הכול טוב. האיש שלי רוצה את מה שיש לך.‬
‫בסדר. הוא נקב במחיר?‬
‫חשבתי ששניכם תסגרו את זה.‬
‫איפה?‬
‫בבית שלי. ב-17:00.‬
‫אני מסתכן, שתשתמש בביתי.‬ ‫נקווה שאתה מעריך את זה.‬
‫כן, טרק. בהחלט.‬
‫הכול טוב.‬
‫אתה תזכור לטפל בטרק היקר, בסדר?‬
‫היי, זה בטוח.‬
‫זה נשמע כמו תרמית.‬
‫הבחור משקר בלי בושה.‬
‫אתה יודע, חשבתי. שום דבר לא מסתדר פה.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-בבר במישיגן,‬
‫כל המפחידים ההם צצו איזה עשר דקות‬ ‫אחרי שדיברתי עם קונצ'בסקי בטלפון.‬
‫כן?‬
‫אז למה הוא לא צץ וטיפל בי בשקט בעצמו?‬
‫טוב... ‬
‫כל החבר'ה שצצו? אף אחד מהם לא היה רוסי.‬
‫והבחור בתחנת השריף?‬
‫אני לא יודעת מה הוא היה, אבל בטוח לא רוסי.‬
‫אני פשוט... חושבת על זה שוב ושוב,‬
‫ואני מגיעה לאותה המסקנה.‬
‫את חושבת שקונצ'בסקי מת?‬
‫כן.‬ ‫-כן. זה הגיוני.‬
‫אז זאת מלכודת?‬ ‫-אולי.‬
‫ואתה עדיין הולך?‬ ‫-כן.‬
‫זו תהיה המלכודת שלי.‬
‫לפחות אדע שהיא מגיעה, נכון?‬
‫כמה זמן?‬
‫לא הרבה, אני מבטיח.‬
‫אמרתי היום לאלייזה שאני נינוחה.‬
‫הכול. רק ש... ‬
‫ואני יודעת שזה גאוותני ואנוכי... ‬
‫אני רוצה שאתה תהיה‬ ‫הדבר האחרון שאראה בעולם.‬
‫יש לי מחויבויות.‬
‫"כל מי שניתן לו הרבה..."‬
‫אני יודע. "יידרש ממנו הרבה"... ‬
‫אהובי,‬
‫אם תבצע את המטלה הזאת מהר,‬
‫אם תישאר חזק באמונה שלך,‬
‫אני מבטיחה שאחכה לך פה כשתחזור.‬
‫לאף אחד לא חשוב להגיע בזמן‬ ‫או לשמור על שולחן מסודר או משהו.‬
‫שום דבר לא חשוב.‬ ‫כולם זבלנים, יום מזובל אחר יום מזובל.‬
‫אני מבינה את זה.‬
‫לעומת הצבא,‬ ‫החיים הרגילים הם מבולגנים, בדרכם שלהם.‬
‫אני לא מסוגל להתמודד עם כלום.‬
‫אתה נראה נסער, ג'ייק.‬
‫איפה אתה מרגיש את זה בגוף?‬
‫בבטן.‬
‫מה ההרגשה?‬
‫מפלצת שאוכלת את המעיים שלי.‬
‫אתה עדיין שותה, ג'ייק?‬
‫מקבלים אותי בברכה ב"מקפיניס".‬
‫מה הקטע עם הנחשים?‬
‫זה מטה אסקלפיוס.‬
‫אסקלפיוס היה מרפא. הגדול מכולם.‬
‫אבל האלים היו היחידים‬ ‫שהורשו לשלוט בחיים ובמוות,‬
‫ולכן הם הרגו אותו.‬
‫הנחש אמור לייצג את הלידה מחדש של הריפוי.‬
‫כמו הנחש שמשיל את עורו,‬
‫החולים משתנים בזכות אמנות המרפא.‬
‫זה מה שקורה כאן, לדעתך?‬
‫אני משתנה?‬
‫הריפוי שלך תלוי באיך שתקבל‬ ‫את השינוי הכואב ומנפץ העולם הזה.‬
‫זה לא קל... ‬
‫אבל הכלים בידיך.‬
‫אתה עדיין הולך לקבוצת התמיכה שלך?‬
‫כן.‬
‫מיד אחרי זה.‬
‫אני יודעת שאתה מרגיש שזה כך,‬ ‫אבל אתה לא האדם היחיד שמתמודד עם זה.‬
‫אתה קצת לחוץ, מר הוייל?‬
‫לא, פשוט זהיר.‬
‫זאת עיר משוגעת, את יודעת?‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫דינה מדאני. ביטחון המולדת.‬
‫אני מרגיש שאנו מכירים, למרות שלא נפגשנו.‬
‫טוב, אותו הבחור שירה בך, ירה בי.‬
‫יש לנו כמה אנשים במשותף.‬
‫בילי רוסו.‬
‫ופרנק קאסל.‬
‫שמעת ממנו לאחרונה?‬
‫לא. הוא לא טיפוס של גלויות.‬
‫את?‬
‫לא.‬
‫מה מביא אותך לכאן?‬
‫האמת היא שאני נואשת.‬
‫הופכת כל אבן שאני יכולה.‬
‫בטוחה שאת רוצה לראות מה שמתחת?‬
‫תראה, אני... ‬
‫אנחנו עדיין נפגשים?‬
‫כן, קח לך קפה. נתחיל בעוד שנייה.‬
‫מצטער. נצטרך לדבר אחר כך.‬
‫זה ייקח רק כמה דקות.‬
‫תראי, אם אגרום להם לחכות בגללך,‬
‫אגרום להם להרגיש שהם לא חשובים.‬
‫וככה הבחורים האלה מרגישים מסביב לשעון.‬
‫לא אעשה את זה.‬
‫אז אם את רוצה לדבר,‬ ‫תיפגשי איתי אחרי הפגישה.‬
‫או טוב מזה, אולי תשתתפי?‬
‫מי יודע... ‬
‫אולי תיתרמי מזה.‬
‫בתיכון היה דפוק.‬
‫אבא שלי היה... עודנו... ‬
‫שיהיה... חתיכת חרא. אתם מבינים אותי?‬
‫ואני לא רוצה להישאר במסטיק. הייתם במסטיק?‬
‫אין סיכוי. עיר של לוזרים.‬ ‫אני הייתי חייב לעזוב.‬
‫חשבתי שהייתה דרך לתקן את המוח שלי.‬
‫להצליח בחיים.‬
‫הצבא. חיל רגלים.‬
‫לעשות דברים. "חזק בצבא".‬
‫מעולה.‬
‫ואז... ‬
‫שחרור... ‬
‫לא בכבוד.‬
‫ידעת שניתן לערער על הסטטוס?‬
‫ברצינות?‬
‫ברצינות.‬
‫אני רוצה לדעת מה התיירת עושה פה.‬
‫כלומר, ברור שאת אזרחית, נכון?‬
‫שירתת?‬
‫לא בצבא.‬
‫את במסע חקר, מותק?‬
‫ג'ייק, ביקשתי ממנה לבוא.‬ ‫אולי תפגין כבוד... ‬
‫חכה. אוכל לדבר בשם עצמי.‬
‫אני מבינה. מה שעשיתם מייחד אתכם.‬
‫אף אחד אחר לא יבין כי הוא לא היה שם.‬
‫לדעתכם מי שנתקע במארבים‬ ‫הוא היחיד שנלחם במלחמות האלה?‬
‫כאילו רק אתם ראיתם דברים איומים?‬
‫פעם נשלחתם למדינה במדבר‬
‫כדי להילחם במלחמה שלא תוכלו לנצח בה,‬ ‫ואף אחד לא יכול לומר לכם למה?‬
‫לא מספרים לכם כמה שורף כשיורים בכם.‬
‫לאור נזק אדיר, הגוף אולי פשוט חש חום.‬
‫או התחושה של גופה בזרועות שלכם.‬ ‫איך שהיא משתנה.‬
‫הם שם ואז הם לא.‬
‫לא מספרים שלהילחם למען אמונותיכם‬
‫יהרוס את חייכם, כי... ‬
‫אמונה מעולם לא עצרה כדור.‬
‫עדיין חושב שאני פה כדי לחקור?‬
‫אני מצטער, גברתי. באמת. לא הבנתי.‬
‫היה לך מה לומר, נכון, הסוכנת מדאני?‬
‫תודה.‬
‫כן, מסתבר שכן.‬
‫טוב בחוץ מאשר בפנים.‬
‫אני מביטה בכל החבר'ה האלה, בעצמי,‬
‫מתוסבכים כל כך ממה שעשינו... ‬
‫או נשלחנו לעשות.‬
‫זה גורם לי לחשוב איך מישהו‬ ‫בכלל מסוגל לחזור ולהמשיך.‬
‫תקשיב, עם מישהו כמו בילי... ‬
‫הוא היה גבר שבור לפני שהוא הלך למלחמה,‬ ‫או שהמלחמה הפכה אותו למשהו אחר?‬
‫רוסו היה הנחת הכי טבעי שראיתי מימיי.‬
‫מלבד פרנק, אולי.‬
‫זאת לא הייתה המלחמה שדפקה את בילי.‬ ‫זו הייתה רדיפת בצע.‬
‫אילו ידעתי איפה בילי, הייתי אומר לך.‬
‫כן, אבל היית אומר לי ראשונה,‬ ‫או למישהו אחר?‬
‫אני לא בטוח שאני מבין אותך.‬ ‫-לא?‬
‫תראה, קרטיס, בחייך.‬ ‫אני פשוט רוצה למצוא דרך לסיים את זה.‬
‫ומה היא תהיה, הסוכנת מדאני?‬
‫לכלוא את בילי רוסו.‬
‫חשבתי שאולי תגידי משהו שונה.‬
‫כן.‬
‫כי אני מתחרט שפרנק‬ ‫לא גמר את הדבר המחורבן בקרוסלה.‬
‫זה עדיין לא נראה משהו.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה כמעט כאילו חיכית לזה.‬
‫חארות.‬
‫תראה, בלי להעליב,‬ ‫אבל אם זה בסדר מבחינתך... ‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫לך על זה.‬
‫ויסקי ובירה, בבקשה.‬
‫זכית בז'קט הזה ביושר,‬ ‫או שקנית אותו בחנות עודפי צבא?‬
‫זכיתי בו ביושר.‬
‫תוכל לומר דבר זהה על הפרצוף?‬
‫אתה צריך לראות את הבחור האחר.‬
‫הייתי מציע לקנות לך לשתות, אבל אני‬ ‫לא רוצה לקדם אלכוהוליזם שנישא באוויר.‬
‫אתה שותה עם נחתים, חייל?‬
‫רק אם אני חייב.‬
‫מזוג עוד, לשנינו.‬
‫זה לא בסדר. באתי הנה בתום לב.‬
‫אין לך ריב איתי. ועשיתי כל מה שביקשת.‬
‫זה אולי יזעזע אותך, אבל אני לא בוטח בך.‬
‫זה החבר שלך?‬
‫לא המילה שהייתי משתמש בה.‬
‫אתה במקום הלא נכון, ידידי.‬
‫כן, טוב, מעניין מה מחכה לי אצל טרק.‬
‫מה זה יכול להיות?‬
‫מה המעניש קשור לעניינים שלי בשיקגו?‬
‫הרגת את קונצ'בסקי?‬ ‫-לא.‬
‫ואתה?‬
‫דימה הוא אחיין שלי. לא הייתי נוגע בו.‬
‫כן, טוב, מישהו נגע.‬
‫מישהו שרודף אחרי הילדה, הצילומים.‬
‫הגיע הזמן להתחיל לדבר.‬
‫אני לא זה שידבר.‬
‫בחיים, בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מוכן?‬ ‫-קדימה.‬
‫בוא, חתיכת חרא שכמותך.‬
‫אתה רוצה לדבר עכשיו?‬
‫מה עם עכשיו? קדימה!‬
‫אני... ‬
‫אני לא האויב שלך.‬
‫התצלומים האלה.‬
‫מי שילם בעבורם? מי?‬
‫הם יהרגו אותי אם אספר... ‬
‫תחשוב מה אני אעשה.‬
‫פולוזנייב. ניקולאי פולוזנייב.‬
‫איפה הוא?‬
‫תנסה באינטרנט.‬
‫כן.‬
‫אני נשבע באלוהים, הם הכריחו אותי.‬ ‫-כן.‬
‫אל תדאג, טרק. עשית בדיוק מה שרציתי ממך.‬
‫שיט. אני ממש לא רוצה לראות אותך שוב.‬
‫כן, טוב, זה הדדי.‬
‫אסור לי להשתכר כל כך.‬
‫למה? אתה צריך לקום מחר ב-05:00 ולצעוד?‬
‫בחיים לא.‬
‫אתה מתגעגע לזה?‬
‫בכל יום.‬
‫בכל יום. אתה יודע למה אני הכי מתגעגע?‬
‫אני מתגעגע לחבר'ה שלי.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫אתה לא רוכש חברים כאלה בעולם הרגיל.‬
‫במקום, אתה מתמודד עם חארות רכרוכיות כאלה.‬
‫רוצה משהו ממריץ?‬
‫אני בסדר, בנאדם.‬
‫יש שם בחוץ צבא.‬
‫ברחובות, בברים כאלה.‬
‫וכולם מרגישים כמוך וכמוני.‬
‫כל מה שהם עושים זה לומר לנו שאנחנו הבעיה,‬
‫שאנחנו אלה שצריכים להשתנות.‬
‫אולי אנחנו לא הבעיה.‬
‫אולי אלה השטויות שחזרנו אליהן.‬
‫פעם תהית מה יקרה... ‬
‫אם פשוט נעמוד כולנו באותו רגע... ‬
‫ונעשה לכל העולם אצבע משולשת?‬
‫זה יהיה פשוט מעולה.‬
‫אני לא אמור להיות מופתע, כשזה מגיע ממך.‬
‫בילי רוסו‬ ‫תמיד היה בן זונה משהו משהו, נכון?‬
‫ידעתי מי אתה בשנייה שישבת.‬
‫תענוג אמיתי להכיר אותך... ‬
‫המפקד.‬
‫- פצע קדמוני? הדחקת זיכרונות?‬ ‫פחד הוא נושא רציני -‬
‫יופי, חזרת.‬
‫זה הלך ממש טוב או ממש רע?‬
‫איך נראה "רע"?‬
‫האנשים של קונצ'בסקי לא רודפים אחרינו.‬
‫מישהו רדף אחריהם. יש לי שם.‬
‫כן?‬
‫ניקולאי פולוזנייב.‬
‫נראה.‬
‫לא נראה לי שלמאפיונרים רוסיים‬ ‫יש עמוד בלינקדאין, נכון?‬
‫לא ייאמן.‬
‫כתוב, "ניקולאי פולוזנייב‬ ‫הוא שוטר רוסי לשעבר‬
‫שנהפך לתעשיין עם עסקי דלק, גז והובלה,‬
‫שערכם מוערך במיליארדי דולר.‬
‫כחבר אישי של הנשיא הרוסי,‬
‫יש לו בתים בכמה מדינות,‬ ‫אבל גר כרגע בניו יורק."‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫לא בטוח שהוא משחק בטריק שלושת הקלפים.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫לחבר שלי, קרטיס. יש לו מקום בשבילנו.‬
‫מדאני תתעצבן שלא עזבנו את העיר.‬
‫כן. היא לא תבחין בהבדל.‬
‫החזרתי את כרטיס האשראי שלה,‬ ‫אז היא תהיה מרוצה.‬
‫קורה שהיא מרוצה ממשהו?‬
‫תרגום כתוביות: ג'וליה צאלה‬