‫זה ראיון שנערך‬
‫לבקשת משרד המפקח הכללי‬
‫ויהווה חלק מהחקירה הרשמית‬ ‫של האירועים האחרונים.‬
‫את מוכנה להמשיך?‬
‫הבנת את השאלה, הסוכנת המיוחדת מדאני?‬
‫שמעתי אותך היטב.‬
‫- לפני שנה -‬
‫פשוט נסיים עם זה.‬
‫לכולנו בטח יש דברים שנעדיף לעשות, נכון?‬
‫הראיון נעצר ב... 11:23.‬
‫את בטח רוצה עוד כוס, נכון?‬
‫רק אוודא שאנחנו מתואמות לפני שנמשיך.‬
‫הטעם הגרוע של סוכנת מביטחון המולדת‬ ‫בבן זוג מיני‬
‫הוביל לרצח של כמה מסוכני המחלקה‬ ‫וכמעט עלה בחייה שלה.‬
‫זה הספין שתרצי שאספר?‬
‫כזה שישאיר את רולינס כגיבור מעוטר‬
‫ואת אחמד זובייר כסתם בחור בקבר אלמוני?‬
‫הוא גם זה שמשאיר אותך בעבודה‬ ‫ואת פרנק קאסל חופשי.‬
‫ואת עדיין מרגישה חרא‬
‫כי רק ניסית לעשות את הדבר הנכון,‬
‫להביא את האנשים הנכונים לדין.‬
‫לדעתי את די מיוחדת, מדאני.‬
‫את שוכבת פה במיטה עם חור של כדור בראש,‬
‫ואת עדיין לא חושבת על עצמך.‬
‫זה נדיר כמו חרא של סוס נדנדה.‬
‫ואנחנו צריכים אנשים כמוך במערכת,‬ ‫אחרת נהיה אבודים.‬
‫אף אחד לא מבקש ממך לאהוב את השקר.‬
‫רק להבין אותו.‬
‫אנשים זכאים לאמת.‬ ‫לא משנה מה עוד, יש את זה.‬
‫לא אעמיד פנים שזה לא יכאיב,‬
‫אבל זאת האפשרות‬ ‫הכי פחות איומה בשביל כולנו.‬
‫כן.‬
‫תחזירי אותה.‬
‫האם הקשר שלך עם בילי רוסו היה מיני?‬
‫כן.‬
‫איפה את ובילי רוסו שכבתם בראשונה?‬
‫בדירה שלי.‬
‫האם את מאמינה שבילי רוסו ניהל את הקשר הזה‬
‫כדי לתמרן אותך ולהתקרב לחקירה שלך?‬
‫כן.‬
‫האם הוא הצליח?‬
‫כן.‬
‫מתי נעשית מודעת בראשונה‬ ‫לפעילות הפושעת של בילי רוסו?‬
‫כשהוא כיוון אקדח לראשי ואיים להרוג אותי.‬
‫לפני כן לא חשדת בו?‬
‫לא. לא היינו יושבות פה אילו חשדתי, נכון?‬
‫היית אמורה לחשוד?‬
‫כן.‬
‫לקלטת.‬
‫כן.‬
‫ברגע שלמדת על הפעילות העבריינית שלו,‬ ‫האם ניסית לעצור אותו?‬
‫כן.‬
‫לבד?‬
‫כן.‬
‫למען הפרוטוקול... ‬
‫סם סטיין הזהיר אותי שלא אבטח ברוסו.‬
‫התעלמתי מהאזהרות שלו... ‬
‫וזה הוביל להריגתו.‬
‫מעולם לא ירו בי.‬
‫מעולם אפילו לא שלפתי את האקדח שלי‬ ‫בכעס על מישהו.‬
‫אז אפילו לא אוכל‬ ‫להעמיד פנים שאני מדמיינת... ‬
‫אבל קיבלתי החלטות,‬
‫ושלחתי גברים ונשים‬ ‫למצבים שבהם קיפחו את חייהם.‬
‫ואני צריכה להתמודד עם זה.‬
‫ועכשיו, גם את.‬
‫את רוצה להחזיר אותה, לספר לה הכול?‬
‫קאסל, זובייר, רולינס... קדימה.‬
‫אני אשרוד.‬
‫ה-CIA בהחלט ישרדו. אפילו רפי.‬
‫אני לא יודעת על צדק, אבל האמת בהחלט תיחשף.‬
‫את וקאסל תתמודדו עם כובד המשקל של העניין.‬
‫אז ההחלטה היא שלך.‬
‫בדיקת אומץ, מדאני.‬
‫כל זה בסדר מבחינתך?‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬ ‫-זה בסדר מבחינתך?‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬
‫-זה קל עד כדי כך מבחינתך?‬
‫זה לא קשור לקלות.‬
‫אבל זה כן, נכון? אתה... ‬
‫מחליט שמישהו ראוי למות ובום, הוא מת.‬
‫בלי חרטות, ספק, נקיפות מצפון.‬
‫ואז אתה הולך, שמח וטוב לבב, ל... ‬
‫אני מניחה שלדרכך הפסיכופתית הגבולית.‬
‫תקשיבי, מדאני, את צודקת.‬
‫אני מסוגל.‬
‫אוכל להרוג אותו ופשוט ללכת.‬
‫אבל זה לא אומר שזה קל.‬
‫אוכל לחיות עם זה, כן. אוכל לחיות עם הכול.‬
‫אין שום שלווה כאן למעלה.‬
‫אין שום אמצע מאושר שאני מחפש.‬
‫אבל מלחמה... ‬
‫מלחמה היא לא דבר קל.‬
‫"מלחמה"?‬
‫"מלחמה"? תקשיב לעצמך!‬
‫זאת לא מדינה זרה עם זרים שיורים עליך.‬
‫כאן הבית. זה שונה.‬ ‫-באמת?‬
‫זה חייב להיות שונה.‬
‫כן, תגידי את זה לאשתי ולילדיי!‬
‫מדאני... ‬
‫הלכת לביה"ח הזה,‬
‫ישבת איתו כל יום וכל לילה.‬
‫מה רצית? למה היית שם? דברי בכנות.‬
‫חשבת על זה, נכון?‬
‫התפתית פשוט לחסל אותו.‬
‫מעולם לא.‬
‫למה אנחנו נפגשים ככה?‬
‫למה קרטיס לא נמצא בחדר חקירות‬
‫כשסביבך המתרפסים שלך?‬
‫כי את יודעת.‬
‫את מבינה שזה ייגמר רק כשבילי ימות.‬
‫לכן אני פה, נכון? כדי לשכנע אותך שזה בסדר.‬
‫זה בסדר לרצות את זה.‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫מה איתך?‬ ‫-אני רוצה ללכת הביתה.‬
‫אני רוצה שזה ייגמר.‬
‫אתה רוצה שימות, קרט?‬
‫איך, אם לא, זה נגמר?‬
‫אתה יודע איפה הוא?‬
‫אני מכיר בחור שיודע.‬
‫אז לך הביתה.‬
‫תן לי את הכתובת וזוז מהדרך.‬
‫תראו, אני חייב לשניכם. לכן אעשה את זה.‬
‫השאלה היא, האם זה יהיה מספיק?‬
‫כי אולי זה משהו‬ ‫שאתם צריכים לעשות למען עצמכם.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫עוד?‬
‫הכאבתי לך?‬
‫חשבתי שזו הייתה הפואנטה.‬
‫כשחיים עם כאב מספיק זמן, מתחילים... ‬
‫להתגעגע אליו כשהוא איננו.‬
‫ואז, טוב,‬
‫מגלים את הקשר בין כאב לעונג.‬
‫טוב יותר מכדורים, נכון?‬
‫הייתי אומר שכן.‬
‫תשאל.‬
‫בסוף כולם שואלים.‬
‫כולם?‬
‫לא מישהו מיוחד.‬
‫אני מבריחה אותם.‬
‫בסדר.‬
‫מה קרה?‬
‫נפלתי בגיל תשע... ‬
‫ובמשך שנתיים חיברו אותי בחזרה.‬
‫תאונה?‬
‫כן.‬
‫עכשיו הן חלק ממך.‬
‫זה כל מה שאני צריך לדעת.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫בילי?‬
‫ישנתי נהדר אתמול בלילה.‬
‫שום חלומות, שום גולגולות.‬
‫שום פחד.‬
‫זה טוב. אנחנו מתקדמים.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אני מרגיש טוב היום.‬
‫צלול.‬
‫אבל לא בגלל טיפול נפשי.‬
‫בגללך.‬
‫את. אנחנו. זה... כאן.‬
‫אבל בנוסף, בגלל מה ששם בחוץ.‬
‫החבר'ה שלי.‬
‫אתה חושב שאתה מוגן, אבל לא.‬
‫מוגנות לא מעניינת אותי. מעולם לא עניינה.‬
‫רוצה לדעת למה אני חושב שפחדתי?‬
‫כי הייתי נעול בחדר‬ ‫בלי דרך החוצה. אני לא... ‬
‫אני לא חיית מחמד, קריסטה.‬
‫ותראי, אני יודע מה איבדתי.‬
‫היה לי כל מה שאי פעם רציתי.‬
‫כסף, כוח, מטרה, חברה משלי. לכאורה.‬
‫ואיכשהו, הצלחתי לזרוק הכול לפח.‬
‫לא ברור מה גרוע יותר.‬
‫לאבד את זה... ‬
‫או אפילו לא לזכור איך הרגיש‬ ‫כשהיה לי את זה.‬
‫אבל אני רוצה שחלק מזה יושב לי.‬
‫ואני לא יכול... ‬
‫כבר עשית כל כך הרבה למעני,‬ ‫ואני לא אמור להיות פה יותר.‬
‫אתה עוזב? עכשיו?‬
‫זה מה שאתה חושב שאני?‬
‫אתה חושב שאתן לך לנצל אותי?‬
‫אני לא אשמה. אני יודעת את זה.‬
‫אף אחד לא מאשים אותך בכלום.‬
‫תמיד מאשימים את מי שנשאר מאחור.‬
‫מחפשת את זה?‬
‫האישה האחרונה שאיימה עליי באקדח‬ ‫חטפה כדור בראש.‬
‫או כך את אומרת לי.‬ ‫-אתה לא זה שמחליט.‬
‫אני מנסה להגן עלייך פה.‬ ‫-לא אהיה הסיבה שתמות.‬
‫ואני לא אהיה הסיבה שתהרסי את חייך.‬
‫אל תלך.‬
‫את בטוחה שאלה כולם?‬
‫יש לי טביעת אצבע‬
‫של כל מי שנגע בספל בבית הקפה באותו בוקר.‬
‫יש על הספל טביעה, אבל אין זיהוי. כלומר... ‬
‫זה הבחור שלך.‬
‫אני רק לא יודעת מי הוא.‬
‫כלומר, זה הוא. פשוט אין לי דרך לדעת... ‬
‫כן, הבנתי.‬
‫תעבירי גם דרך ביטחון המולדת,‬ ‫CIA, משרד ההגנה.‬
‫ברור. כי לא חשבתי לעשות את זה.‬
‫בדקתי בכל מסד, בארה"ב ובחו"ל.‬
‫אפילו ניסיתי כמה שלא קיימים באופן רשמי.‬
‫אין שום דבר על הבחור שלך.‬
‫מה שדפוק, כי ממש רציתי להרשים אותך.‬
‫זה סיפור רציני מבחינתנו,‬ ‫שאת הסוכנת המיוחדת הממונה.‬
‫זה אדיר.‬
‫האיש רוח רפאים.‬
‫איך זה בכלל אפשרי?‬
‫בחייך. אם הוא לא במערכת,‬
‫מישהו ודאי תמרן את המערכת.‬
‫הכול מחשבים.‬
‫תפרצי למקום הנכון,‬
‫תשני כמה פרטים, תזיזי דברים... ‬
‫נעלם.‬
‫או שאגרום לטביעות שלו‬ ‫להתאים לפנים שלך. תחשבי על זה.‬
‫כלומר, זהות היא הבניה, נכון?‬
‫אף אחד לא נעלם לנצח. תאמיני לי.‬
‫אפשר להסתיר זהות, אבל לא את מי שאתה.‬
‫כולנו חושבים שאת קטלנית, בוס.‬
‫איך שאת מנהלת את המקום הזה, משהו-משהו.‬
‫מי שהבחור הזה לא יהיה, במקומו הייתי פוחדת.‬
‫יש לך בעיות קשות של סינון, את יודעת?‬
‫לגמרי. אימא שלי‬ ‫כל הזמן אומרת לי את זה בבית.‬
‫בת כמה את?‬
‫שלושים. אני די בטוחה‬ ‫שהיא רוצה שאעזוב את הבית.‬
‫קודם אתה.‬
‫זה ככה?‬
‫שיט.‬
‫חשבת שזה יהיה קל?‬ ‫עם בילי שיישן על הספה שלו?‬
‫כן, זה היה נחמד.‬
‫רעיונות אחרים?‬
‫ג'ימבו אמר שכולם שותים באיזה בר.‬
‫נוכל לבדוק את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫הבחור שלך משתמש במת'?‬ ‫-ככה זה נראה.‬
‫הלוואי שהייתי מופתע.‬
‫על הרצפה! לא לזוז!‬
‫על הרצפה!‬
‫לעזאזל!‬
‫ואכלנו אותה.‬
‫חרא במקום מוח יהרוס הכול, בילי.‬
‫מי חרא במקום מוח, דביל?‬
‫תירגעו, שניכם. לכן אנחנו מתאמנים, בסדר?‬
‫לטפל בכל הטעויות עכשיו.‬
‫"וככה, הוא נעלם."‬ ‫-בסדר.‬
‫גם ככה אני תגבורת. בחיים לא אכנס למקום.‬
‫אז מה הפואנטה?‬
‫שנדע את התפקידים והעמדות של כולם‬
‫כך שלא משנה מה יקרה, נהיה מוכנים.‬
‫יו, יו!‬
‫מה שלומנו?‬
‫אנחנו מגיעים לשם. הכול טוב?‬
‫כן. הלו"ז כמו תמיד.‬ ‫תשע בבוקר מחר, 300,000.‬
‫התרנגולת תהיה בשלה למריטה.‬
‫מתכנן ללבוש את המדים?‬
‫כן, בילי, אני טיפש עד כדי כך.‬
‫הסתכנת כשלבשת אותם לכאן.‬
‫הסתכנתי כשהצעתי את זה לאפסים כמוכם.‬
‫לולא אני,‬ ‫הייתם שודדים מכולת בשביל כסף קטן.‬
‫עוד פעם. בובי, אתה מצטרף?‬
‫לא אתן לנחתים לכייף לבד.‬
‫טוב, אתה באזור ההמתנה.‬ ‫מייק, אתה נכנס איתי.‬
‫ג'ינו, אתה לקוח בדלפק.‬
‫אזור המתנה? אלה זיבולים.‬
‫אכנס איתך מחר. מה הפואנטה?‬
‫הפואנטה היא שנדע‬ ‫את התפקידים ואת העמדות של כולם.‬
‫כולם, על הרצפה! אני רוצה לראות ידיים!‬
‫על הרצפה!‬
‫שיט, בילי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫בובי חכם.‬
‫משאיר אותנו ערניים.‬
‫אולי יהיו שם חיילים משוחררים שפודים צ'קים.‬
‫כל אחד יוכל להחליט להיות גיבור. נכון?‬
‫אז צריך לקחת שליטה מהר ואז להמשיך לשלוט.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אתה מכה כמו נחת.‬
‫נכון.‬
‫בסדר, חבר'ה. נעבור על זה עוד פעם אחת.‬
‫יש לנו שתי מכוניות.‬ ‫אחת פה, טוד. אחת פה, מייק.‬
‫ג'ייק, בובי ואני יוצאים,‬ ‫מתפצלים בין שתי המכוניות.‬
‫נוסעים, מתכנסים בנקודת המפגש.‬
‫מה כאן?‬ ‫-אני וחוסה.‬
‫תגבורת.‬ ‫-נכון.‬
‫אם משהו ירד עלינו, שניכם תפנו אותו.‬
‫אתם בסדר?‬
‫אז בסדר. נלך לישון.‬
‫קור כלבים פה.‬
‫אחזור לישון אצלי הלילה.‬
‫לא.‬
‫עדיף שנישאר ביחד עד לסיום השוד.‬
‫אבטחת המבצע.‬
‫מעכשיו, כולנו נישאר ביחד עד שזה יתבצע.‬
‫כמו פעם, נכון, קרט?‬
‫כן.‬
‫יושבים, לא עושים כלום, בגלל חרא מודיעין.‬
‫תישק לי בתחת, פרנק.‬
‫אתה החרא הכי חסר סבלנות שאני מכיר.‬
‫כמה פעמים... נאלצתי לשמוע את אותן השטויות,‬
‫כשיעד הופיע אחרי שלושה ימים?‬
‫שלושה ימים, פרנק. יש לך בעיית ריכוז, אחי.‬
‫לא, יש לי בעיה שמשעמם לי אש.‬
‫אתה פשוט שונא לעמוד במקום.‬
‫לכן אתה תמיד מחפש ריב.‬
‫תירוץ להמשיך לזוז.‬
‫לעמוד במקום, פחות או יותר,‬ ‫ככה החיים עובדים, פרנק.‬
‫בעולם האמיתי, לפחות.‬
‫רוב האנשים פשוט מחפשים מקום‬ ‫שהם יהיו מרוצים לעמוד בו במקום.‬
‫אדם לעשות את זה איתו.‬
‫היה לי את זה. זה איננו.‬
‫אז תמנע מעצמך הזדמנות נוספת כזאת?‬
‫כן, ניסיתי. באמת.‬
‫הורדתי את הרגל מהגז לחמש דקות שלמות.‬
‫עסקתי בעניינים שלי.‬
‫אפילו פגשתי אישה.‬
‫כן. היא הייתה טובה, קרט.‬
‫בת'.‬
‫לא חיפשתי את זה. לא חזיתי את זה.‬
‫כן, שם היא הייתה.‬
‫ו... ‬
‫הלכתי לעזור לילדה.‬
‫היה בלגן נוראי וירו בה.‬
‫ועכשיו איזה חרא מיליארדר מנסה להרוג אותי.‬
‫זה כי הרגת את האנשים שלו.‬
‫מה הייתי אמור לעשות? עמדו להרוג את הילדה.‬ ‫-לא. אתה רודף אותם עכשיו.‬
‫זה שונה.‬ ‫-תראה,‬
‫לא אביט כל חיי מעבר לכתף שלי, בסדר?‬
‫זה לא אני. גם לא אתה.‬
‫תעקוב אחריה?‬
‫לא.‬
‫אם ג'ייק קונה מת' ברחוב,‬ ‫לדעתי אני יודע מאיפה.‬
‫היי, בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫תודה שבאת.‬
‫קרה שהלכת ברחוב, עסוקה בעניינייך,‬
‫ואדם זר אמר משהו כמו,‬
‫"תחייכי", או "בחייך, זה לא כזה גרוע"?‬
‫לא עד כמה שזכור לי.‬
‫מפתיע.‬
‫הבחור שם עשה לי את זה.‬
‫כלומר... ‬
‫הפנים שלי העליבו אדם זר שלא מעניין אותי.‬
‫אילו הוא אמר את זה עלייך,‬
‫אולי הייתי מבינה למה.‬
‫הבריחה של רוסו היא דבר מצער.‬
‫ואני לא יכולה לדמיין איך את מרגישה.‬
‫היו כמה פעמים בתחילת הדרך‬
‫שחשבתי לשים כרית על הפנים שלו‬
‫פשוט כדי לסיים עם העניין.‬
‫אבל לא עשית את זה.‬
‫ה-CIA לא פועל בבית.‬
‫חוץ מזה, נזקקתי לשעיר לעזאזל.‬
‫מי טוב מבחור בתרדמת‬
‫שאיש לא חשב שיתעורר?‬
‫כן, אני מניחה שבילי לא קיבל את התזכיר.‬
‫זה העניין בנוגע לבחורים כמו רוסו וקאסל.‬
‫הם שימושיים עד שהם מפתחים חשיבה משלהם.‬
‫גם קאסל חזר העירה.‬
‫הייתה לך יד בזה?‬
‫חתיכת חוצפה, דינה.‬
‫את שולטת בו?‬
‫כל עוד המטרות שלנו זהות.‬
‫רפי יודע?‬
‫אז קאסל יהרוג את רוסו‬ ‫והבעיות שלך ייפתרו, נכון?‬
‫אז מה לעזאזל אני עושה פה, דינה?‬
‫מה? את רוצה לבקש את רשותי?‬
‫עצה. פרספקטיבה. בדיקת אומץ.‬
‫אל תתערבי. תני לקאסל ורוסו‬ ‫לסיים את הפסיכודרמה הקטנה שלהם.‬
‫אולי יהרגו זה את זה עם קצת מזל.‬
‫אז ה-CIA כן פועל בבית?‬ ‫רק נותנים למישהו אחר ללחוץ על ההדק.‬
‫אל תקראי לי הנה‬ ‫ואז תהיי צדיקה יותר מהאפיפיור.‬
‫מריון.‬
‫כשסבתא שלי מתה, אימא שלי נשברה כל כך.‬
‫אני זוכרת את הפעם הראשונה שלא בכתה,‬ ‫כעבור כשישה חודשים.‬
‫באותו יום היא הודיעה‬ ‫שהיא הפסיקה לנסות להרגיש כרגיל‬
‫כי "כרגיל" כבר לא קיים.‬
‫היא נאלצה לחפש "כרגיל" חדש.‬ ‫לעולם לא אשכח את זה.‬
‫אבל סבתא שלי לא הייתה עוד.‬
‫החרא שלנו, כולו עדיין כאן.‬
‫אז חלפה שנה ואני עדיין מנסה.‬
‫העבודה שלנו מלוכלכת.‬
‫היא לא לכולם.‬
‫אולי אני אחד מהאנשים האלה.‬
‫אני חושבת שאת יודעת בדיוק מי את.‬
‫ואני חושבת שלפעמים,‬ ‫הבחירה הפחות גרועה היא לשבת בחיבוק ידיים.‬
‫היי, ג'ייק.‬
‫היי, קרטיס. מה אתה עושה פה?‬
‫אני איתו.‬
‫היי, ג'ייק... ‬
‫אתה בטח רוצה חרא כזה עכשיו, נכון?‬
‫תפסת את הבחור הלא נכון, טיפש.‬
‫שקט.‬
‫אני מבין.‬
‫היית בצבא, עברת קורס נפילה בשבי,‬
‫לא תגיד כלום.‬
‫החדשות הרעות הן שגם אני עברתי אותו.‬ ‫הוא לא יעבוד. לא היום.‬
‫יש לך יתרון אחד, ג'ייק.‬
‫וזה שבינתיים, אתה בסך הכול‬
‫בחור ששתה כמה בירות עם חברים.‬
‫אז נשאיר את זה ככה, בסדר?‬
‫תעזור לי למצוא את בילי רוסו.‬
‫מי?‬
‫בילי רוסו.‬
‫ג'ייק, שמעתי שהפרצוף שלו... ‬
‫מצולק בימינו.‬
‫אתה יודע, מה... ‬
‫מה שמטורף בזה, זה... ‬
‫שאני זה שצילק אותו.‬
‫אני לא מכיר אותו.‬ ‫-לא?‬
‫בסדר.‬
‫תהיה חכם, ג'ייק.‬
‫למה לי להקשיב לך?‬
‫אני לא מאמין שעשית לי ככה.‬
‫אני יודע מי אתה.‬
‫אז אתה יודע מה יהיה, בדרך זו או אחרת.‬
‫שחרר אותי. נראה מה יקרה אז.‬
‫תראה אותך.‬
‫אתה חזק, ג'ייק.‬
‫אתה גאה. אתה חייל.‬
‫לא תלשין על אחיך. אני מבין.‬
‫אני מבין.‬
‫תישק לי בתחת.‬
‫בסדר.‬
‫כרגע, אתה אשם בהסתרת נמלט מהחוק.‬
‫אם בילי יפשע עוד, תהיה שותף לפשע.‬
‫שיט. אני זוכר אותך.‬
‫לכן היית בקבוצה? חיפשת את בילי?‬
‫לא תוכלי להרשות שזה יקרה.‬
‫את יודעת שיש לי זכויות.‬
‫מעולם לא הייתי פה.‬
‫עכשיו אתה זונה של הבולשת?‬
‫ג'ייק, אולי תגיד לנו איפה הוא?‬
‫אולי תסתום את הפה ותנסה כשאני משוחרר?‬
‫תביט בעצמך, מה? בסדר.‬
‫רוצה לשחק, ג'ייק? רוצה לשחק משחקים?‬
‫עשה את זה.‬
‫נראה אותך, ג'ייק. קדימה, נראה אותך.‬
‫קדימה. זהו.‬
‫מרגיש את זה?‬
‫זהירות.‬
‫איפה הוא, ג'ייק?‬
‫זאת ההזדמנות האחרונה שלך.‬
‫יש לך תזכורת קבועה, הבנת?‬
‫הדבר הבא, ג'ייק, יקרה באשמתך.‬ ‫אתה מבין אותי?‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬
‫חושב שאתה יכול לעשות את זה דרך הכאב?‬ ‫זה מה שאתה חושב?‬
‫איך ההרגשה?‬
‫תפסיק.‬
‫עוד פעם אחת. איפה הוא?‬
‫איפה הוא, ג'ייק?‬
‫תישק לי בתחת.‬
‫איפה הוא?‬
‫אמרתי שתפסיק!‬
‫אני צריכה לדבר איתך בחוץ. עכשיו.‬
‫למה אתה עושה את זה, קרטיס?‬
‫אנחנו פשוט צריכים את בילי, ג'ייק.‬ ‫ואני יודע שאתה יודע איפה הוא.‬
‫איבדת שליטה.‬ ‫-אלוהים, אל תתחילי איתי.‬
‫מדאני, אין לך הקיבה לזה.‬
‫פשוט תלכי מפה.‬
‫חזרי לחייך החמימים.‬
‫תעמידי פנים שהחרא הזה לא קורה.‬
‫תראי את התמונה של בילי בעיתון‬ ‫כשאגמור את זה.‬
‫ולמה זה יהפוך אותי?‬
‫אם נמשיך בזה,‬ ‫לא נהיה טובים יותר מבילי ורולינס.‬
‫פרנק ואני חברים של בילי‬
‫מהתקופה שהתחלת להצמיח‬ ‫שערות ראשונות על הסנטר.‬
‫לא רק התאמנו עם בילי.‬
‫שירתנו איתו.‬
‫יחידה סודית.‬
‫דם לא הופך אחים להיות קרובים מזה.‬
‫עד לנקודה שבה בילי‬ ‫רצח את כל המשפחה של פרנק‬
‫וירה בי כי הפרעתי לו.‬
‫אם הוא עשה את זה לנו,‬ ‫מה נראה לך שיעשה לך כשיסיים?‬
‫והאדם היחיד שגרוע ממנו יחזור הנה בכל רגע.‬
‫אז למה אתה פה?‬
‫כי אני הבחור שטיפש מספיק‬ ‫כדי להיעמד ביניהם.‬
‫בבקשה, אל תעשה כמוני.‬
‫אתם מכייפים?‬
‫סתם מנהלים שיחת לב אל לב.‬ ‫-כן?‬
‫בסדר, ג'ייק.‬
‫בוא הנה.‬
‫איפה נראה לך שנשים את זה עכשיו?‬
‫בסדר.‬
‫הם מתכוננים לשדוד את סניף "רדיקוויק".‬
‫הבוקר. כמה מאיתנו.‬
‫מיד אחרי המשלוח של יום שישי‬
‫נשדוד את המקום.‬
‫אתמול בלילה ישנו כולנו‬ ‫במחסן ריק ברחוב 12.‬
‫ברחתי כדי לקנות סמים.‬
‫חכה. לא אוכל לתת לך לעשות את זה.‬
‫אני לא מבקש ממך רשות.‬
‫פרנק, הרגשתי לא נעים. בסדר?‬ ‫כל מה שעשו לך... ‬
‫אז בלעתי הר של חרא‬ ‫כי הרגשתי שאני חייבת לך.‬
‫אבל אני גם חייבת לעצמי.‬
‫נשבעתי שבועה.‬
‫אתקשר למהוני. תן לו לעצור את בילי.‬
‫אתה צריך לצאת מניו יורק‬ ‫לפני שיבואו לחפש אותך.‬
‫כן. עשי מה שאת חייבת, מדאני.‬
‫למה בחרת במסכה כחולה של מתאבק?‬
‫אלרגיה ללטקס, דביל.‬
‫איפה הוא, לעזאזל?‬
‫אי אפשר לבטוח במכור למת'.‬
‫חברנו ג'ייק הפך לדוגמה מצוינת‬
‫מדוע תמיד מכניסים עודפים לתכניות.‬
‫חוסה, עכשיו אתה מסיע אותי.‬ ‫מייק, אתה משתתף.‬
‫ג'ינו, אתה לבד כתגבורת, בסדר?‬
‫מה איתו? הוא יכול לנסוע איתי.‬
‫לא. הוא נשאר שם.‬
‫רק להבהיר, ג'ייק לא יקבל גרוש, בסדר?‬
‫נטפל בג'ייק אחר כך. זוזו!‬
‫שיט.‬
‫טפלי בזה.‬
‫תודה, חבר'ה. נתראה בשבוע הבא.‬
‫תודה, חבר'ה.‬
‫היי!‬
‫ידיים למעלה! אני רוצה לראות ידיים!‬
‫כולם, תישארו רגועים. נחמדים ורגועים.‬
‫ככה. זוזו!‬
‫את, תתרחקי מהדלפק.‬
‫זוזי לאחור!‬
‫ככה.‬
‫כולם, תישארו קרים כקרח,‬ ‫ואף אחד לא ימות היום.‬
‫את, מנהלת. בואי הנה.‬
‫מה שמך?‬
‫ליליאן.‬
‫ליליאן, אני צריך שתתקדמי‬ ‫אל הכפתור שאת צריכה ללחוץ עליו... ‬
‫כדי לפתוח את הדלת שם. את מבינה אותי?‬
‫לגמרי.‬
‫אבל לא אעשה את זה.‬
‫את לא... ‬
‫לא תעשי את זה?‬
‫אני אומר לך ללחוץ!‬
‫הדלת לא תיפתח.‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫זה על טיימר.‬
‫אין אדם אחד בכל המקום הזה‬
‫שמאמין שהדלת הזאת על טיימר.‬
‫אז תאמיני לי כשאומר לך‬ ‫שהיום זה לא היום לעשות את זה.‬
‫אז תחשבי למה את רוצה לראות את מחר... ‬
‫ותפתחי את הדלת המחורבנת.‬
‫זה עסק משפחתי.‬
‫אבא שלי נלחם במלחמת עולם,‬ ‫בנה את המקום הזה מאפס.‬
‫הוא יתהפך בקבר אם הוא יחשוב‬
‫שאתן לכם להיכנס ולקחת מה שבא לכם.‬
‫בסדר.‬
‫מישהו יודע מה זה?‬
‫כן, נכון! זה רימון. זה רימון רסס M67.‬
‫לא תאמינו כמה כאלה חסרים לצבא ארה"ב.‬
‫בבקשה, תפתחי את הדלת.‬
‫לא!‬ ‫-גם ככה יש ביטוח!‬
‫זה לא העניין.‬
‫ליליאן, את די מלחיצה אותי.‬
‫ההתנהגות שלך, היא לא יציבה, לא רציונלית.‬
‫כאילו את עלולה לעשות משהו חסר היגיון.‬
‫עוד מישהו מרגיש שליליאן כזאת,‬ ‫או שזה רק אני?‬
‫היא כלבה זקנה ומשוגעת.‬
‫אין לי זמן למשוגעים, ליליאן.‬
‫אז אספור עד שלוש,‬
‫ואז אדחף את זה‬
‫דרך הפתח הקטן בדלפק שמולך.‬
‫ואז באמת יהיה לכם טיימר.‬
‫זה לא ייכנס, טמבל. זה תוכנן ככה.‬
‫אז פשוט אסתכן.‬
‫ליצנים, לא תשדדו את המקום שלי,‬
‫אז קחו את התחתים העלובים שלכם מפה.‬
‫היי! מה... ‬ ‫-יהרגו אותנו בגללך.‬
‫תיכנסו לשם! מיד!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מה?‬
‫לכו לקיר! עכשיו! מהר!‬
‫בסדר, כולם, שימו ידיים ביחד ככה.‬
‫תישארו רגועים.‬
‫יפה ורגוע.‬
‫יפה ונחמד.‬
‫מהר, בחורים!‬
‫ידיים.‬
‫סיימנו!‬
‫תודה על שיתוף הפעולה.‬
‫ליליאן, את זקנה משוגעת, אבל אני מחבב אותך.‬
‫לולא האיש הזה, כולכם הייתם מתים.‬
‫אז בפעם הבאה שתראו אותו,‬ ‫תעשו את הדבר הנכון.‬
‫תמנו אותו לעובד החודש או משהו.‬
‫לא! רגע! לא!‬
‫אתה בא איתנו.‬
‫אני לא יודע, בנאדם.‬
‫לתקוף אותו במחסן זה דבר אחד,‬
‫אבל ברחוב?‬
‫חייבים להאט.‬
‫לא. אנחנו יודעים איפה הוא.‬ ‫הפעם נעשה את זה.‬
‫אני עדיין נגד.‬
‫תעצור את המכונית. תעצור.‬
‫ככה.‬
‫מה אתה עושה? לעזאזל, קרטיס.‬
‫יש לך יותר מדי להפסיד, בסדר? אמרת בעצמך.‬
‫מה תעשה אם ירוצו ויירו?‬
‫מה תעשה עם הרגל הזאת?‬
‫אתה יודע שאני צודק.‬
‫עוף מהמכונית שלי, פרנק.‬
‫אהיה כאן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אם הם יראו אותך,‬
‫לא תצליח לירות, נכון?‬
‫זה לא אותי שהם יראו.‬
‫פשוט תטפל בילדה.‬
‫אם משהו יקרה, קח אותה למדאני,‬ ‫תגיד לה שאמרתי לספר לה הכול.‬
‫תעשה את זה למעני.‬
‫פרנק... ‬
‫כן.‬
‫- רדיקוויק -‬
‫תראו את זה.‬ ‫-רוסו!‬
‫איחרת, בן זונה!‬
‫תסתלק מפה, ג'ייק. מיד!‬
‫רוסו!‬
‫היית צריך להישאר בחור שלך.‬
‫בילי, קדימה!‬
‫בוא!‬
‫קדימה!‬
‫חייבים לזוז! עכשיו!‬
‫תחסל אותו!‬
‫בילי, חייבים לזוז! עכשיו!‬
‫קדימה!‬
‫תרגום כתוביות: אורנה יגאלוביץ'‬