‫"למה נועדו ימים?‬
‫"ימים הם מרחב המחיה שלנו‬
‫"הם מגיעים, מעירים אותנו משינה‬
‫"פעם אחר פעם‬
‫"הם נועדו לשמחה‬
‫ "איפה עוד נוכל לחיות מלבד בימים?" ‬
‫- 15 ביולי -‬
‫- 15 ביולי 1988 -‬
‫- אדינבורו -‬
‫- יום -‬
‫- אחד -‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫בואי ניקח בירה.‬
‫עשרה ימים בדורדון.‬
‫יגיעו קייטי, אלכס, ‬
‫רורי, ביסקיט, ‬
‫דאגלס ופראן.‬
‫ואני.‬
‫ואתה, דקסי, אם תבוא. אתה תבוא?‬
‫שלום.‬
‫אל תלך.‬
‫אז זה סגור?‬ ‫-ששש. הוא ישמע.‬
‫והוא פשוט עשה כל מיני תנועות.‬
‫מה עם ההוא במדוז? בחיים לא צחקתי ככה.‬
‫אני עדיין צוחקת.‬ ‫-הם בטח עדיין שם.‬
‫דקסי!‬
‫תגיד לי שאתה בא לצרפת‬ ‫עם כל החבר'ה ממרלבורו.‬
‫אני עוד לא בטוח.‬
‫קרוליין בעניין, דקסי.‬ ‫וכל מילה נוספת מיותרת.‬
‫ואנבל, אבל זה לא מפתיע.‬ ‫ארוחת ערב בלונדון, כן?‬
‫ארוחת ערב בלונדון.‬ ‫-לחיי היום האחרון בהחלט באוניברסיטה!‬
‫לא. לחיי הסוף.‬ ‫-איזו מין ברכה זו "לחיי הסוף"?‬
‫טוב, בסדר. אז לחיי ההתחלה.‬
‫לחיי ההתחלה!‬
‫לחיי שארית חיינו.‬
‫אמה, מישהו נדלק עלייך.‬
‫מי זה?‬
‫לא יודעת. אבל הוא בטח…‬
‫מפיזיקה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫היי.‬
‫קאל.‬
‫קאלום?‬
‫אבל אימא, אין מחר בית ספר.‬
‫היי, דקס.‬
‫אתה בסדר?‬
‫רק הולך להשתין.‬
‫טוב.‬
‫כן.‬
‫איזה מפגש מלבב.‬
‫מצטער לגבי זה.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫את בסדר?‬
‫לגמרי.‬
‫רוצה לשתות?‬
‫טוב.‬
‫מוזר שאתה חבר של ההוא מפיזיקה.‬
‫לעדכונך, אלה היו 114 קילו של מדעי המחשב.‬
‫איך אתם מכירים?‬
‫היינו שכנים במעונות.‬
‫כן, איפה שכל הקסם קורה. שם פגשתי את טילי.‬
‫אלוהים!‬
‫אני דקסטר, אגב.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫ראיתי אותך בסביבה.‬
‫גם אני ראיתי אותך.‬
‫דקס, אחי.‬
‫תודה, מגנוס.‬
‫הברחנו פנימה כמה ארגזים.‬
‫מבין כל הדברים "שביוקר".‬
‫להביא לך אאוטסיידר?‬
‫אלוהים.‬
‫מה?‬
‫אבל אאוטסיידר.‬
‫עכשיו ממש בא לי אאוטסיידר.‬
‫איפה ראית אותי לפני הערב?‬
‫בספרייה.‬
‫בחיים לא ראית אותי.‬
‫בואי נשתה עוד משהו.‬
‫ספרות אנגלית. הרומנטיים, בעיקר.‬
‫התזה שלי הייתה על בראונינג‬ ‫ומחזור השירים "סונטות מהפורטוגזית".‬
‫מכירה את קרסידה אדמס?‬
‫לא. היא משוררת?‬
‫לא. היא אחות של מכר מבית הספר שלי.‬
‫היא לומדת ספרות אנגלית, אז…‬
‫כן. עדיין לא.‬
‫התזה שלך נשמעת מרתקת.‬
‫מה? לא, באמת.‬
‫אז מגנוס יגיע עם עוד בקבוק?‬
‫לא, אני בספק.‬
‫כל החברים שלי הלכו, אז…‬
‫אני כאן.‬
‫היית צריכה לומר שלום.‬
‫מתי?‬
‫כשראית אותי בסביבה.‬
‫אני אפעיל מוזיקה בטייפ.‬
‫מה התוכנית שלך?‬
‫את בדרך כלל מבקשת פירוט מראש?‬
‫התכוונתי לגבי החיים שלך.‬
‫התוכנית שלך לחיים.‬
‫אלוהים.‬
‫טוב. אוקיי.‬
‫ההורים שלי הגיעו לטקס הסיום, מן הסתם, ‬
‫והם ייסעו חזרה עם הדברים שלי.‬
‫אז אשאר בלונדון כמה ימים.‬
‫אפגוש כמה חברים.‬
‫ואז צרפת.‬
‫ואז סין, אולי.‬
‫נראה מה כל העניין.‬
‫ואז הודו.‬
‫מה?‬
‫זו התוכנית שלך לעתיד? לצאת לחופשה?‬
‫לא, זו לא חופשה. זה טיול.‬
‫טיול?‬ ‫-כן, טיול.‬
‫תפסיק לומר "טיול".‬ ‫-מה הבעיה עם טיול?‬
‫אין בעיה, כנראה.‬
‫אם יש לך כסף לזה, ולא אכפת לך‬
‫להתחמק מהמציאות.‬
‫טוב, ‬
‫לדעתי מייחסים למציאות חשיבות מופרזת.‬
‫איזו הצהרה מגוחכת.‬
‫ולא התכוונתי, "מה אתה עושה בחודש הבא?" ‬
‫התכוונתי לעתיד, עתיד.‬
‫גיל 40 או משהו.‬
‫מה תרצה להיות בגיל 40?‬
‫לא יודע. לא בן 40?‬
‫מותר לומר "עשיר"?‬
‫טוב. אז מפורסם.‬
‫זה קצת מורבידי, לא?‬ ‫-זה לא מורבידי. זה מלהיב.‬
‫ "מלהיב." ‬
‫את ממנצ'סטר?‬
‫לא.‬
‫שפילד?‬ ‫-לא.‬
‫ויגן?‬ ‫-לא.‬
‫וורינגטון.‬
‫אני יודעת מה אתה עושה.‬
‫אתה מונה את כל התחנות‬ ‫שאתה עובר עם הרכבת בדרך מלונדון.‬
‫אבל אני מתערבת שאף פעם לא ביקרת בצפון.‬
‫ניוקאסל.‬
‫לידס.‬
‫לידס!‬
‫מה קורה בלידס?‬
‫כלום. לא לי, בכל אופן.‬
‫מה את רוצה לעשות?‬
‫לשנות דברים. לעשות משהו שיחולל הבדל.‬
‫כמו לשנות את העולם?‬
‫כן. לא את כל העולם.‬
‫אולי רק את הפינה הקטנה שלי בו.‬
‫אני יכולה לדמיין אותך בגיל 40.‬
‫כן?‬
‫דברי.‬
‫טוב.‬
‫השנה היא 2005,‬
‫ואתה במכונית ספורט קטנטנה עם הגג פתוח, ‬
‫בקנסינגטון או צ'לסי, או מקום כזה.‬
‫מעולה. תמשיכי.‬
‫ויש לך כרס קטנה שאתה דוחס מתחת להגה.‬
‫בלי כרס.‬
‫הרוח נושבת לך במפרצים, ‬
‫ואתה מרגיש מרוצה מאוד מעצמך.‬
‫והרעיה מספר שלוש, או אולי ארבע, ‬
‫מחייכת אליך‬ ‫עם פה מלא ב-200 שיניים לבנות ונוצצות, ‬
‫ואתה מחייך חזרה, ומנסה לא לחשוב על העובדה‬
‫שהיא סתומה בלחץ ואין לכם שום נושא לשיחה.‬
‫זה לא משנה, נכון?‬ ‫כולנו נמות במלחמה גרעינית‬
‫הרבה לפני כן.‬
‫הקטע עם אנשים מהצפון הוא‬
‫שאתם חושבים שיש לכם חוש הומור מעולה, אבל‬
‫בעצם, אתם סתם גסי רוח בטירוף.‬
‫אני יכול ללכת.‬ ‫-מה? לא, אל תלך.‬
‫השעה ארבע בבוקר.‬
‫אבל אם אני כל כך‬
‫יהיר, ‬
‫ורדוד, ‬
‫ורקוב…‬
‫נכון.‬
‫אז למה את שוכבת איתי?‬
‫שוכבת איתך?‬
‫שכבנו? היה כל כך קל לשכוח אותך?‬
‫אתה צריך לצחצח שיניים.‬
‫לא משנה לי אם זה לא משנה לך.‬
‫יש לך טעם של יין וסיגריות.‬ ‫-גם לך.‬
‫כן?‬
‫לא מפריע לי. אני אוהב יין וסיגריות.‬
‫אוקיי.‬
‫תכף חוזרת.‬
‫לאן את הולכת עכשיו?‬ ‫-להסתדר.‬
‫להסתדר?‬
‫לא מכיר את המילה.‬ ‫-אל תשחק עם עצמך כשאני לא שם.‬
‫אמרת לו הרגע לא לשחק עם עצמו?‬
‫לא בטוחה שאפשר להתאושש מזה. ממש לא בטוחה.‬
‫שקט!‬
‫אני כזו אידיוטית.‬
‫הוא רגיל לבנות קופצניות, מצחקקות ועשירות, ‬
‫ואני גסת רוח ועוקצנית ועצבנית.‬
‫- האני החצוי -‬
‫- אל עבר תאטרון פמיניסטי -‬
‫- המונולוגים הסוציאליסטיים -‬
‫- ברטולד ברכט -‬
‫- אנחנו רק רוצים שכר הוגן -‬
‫- מפלגת הלייבור -‬
‫- כור ההיתוך -‬
‫- מחזירים את הלילה לידינו, צעדת פנסים -‬
‫מה לעשות?‬ ‫-סקס.‬
‫תעשי סקס.‬
‫כן, אבל…‬ ‫-אבל מה?‬
‫מה הוא עושה פה?‬
‫הוא שכב עם רוב הבנות בשנה שלנו‬ ‫ובשנה תחתינו.‬
‫הוא פשוט הגיע אליי בתחתית הרשימה?‬
‫אולי את מנתחת את זה יותר מדי?‬
‫אם יש לו רשימה, הגיע תורך, מאמי!‬
‫פשוט תחזרי לשם.‬
‫אל תדברי.‬
‫ותני לגוף שלך לדבר.‬
‫לא.‬
‫לא?‬
‫אני אשוחח.‬
‫תשוחחי?‬ ‫-אני אכיר אותו.‬
‫איזה בזבוז.‬
‫יופי של גלימה.‬
‫הלוק הזה נקרא "אקדמיה בלילה".‬
‫ההשכרה עולה 30 פאונד.‬ ‫אני רוצה לקבל תמורה למחיר.‬
‫תפשטי אותה ותחזרי למיטה.‬
‫זו פקודה?‬
‫ "אמה מורלי." ‬
‫ "היסטוריה וספרות אנגלית." ‬
‫ "תואר דו-חוגי, בהצטיינות." ‬
‫בפנים שלך, מר "ממוצע ומטה".‬
‫לא יפה.‬
‫ממש לא יפה.‬
‫תיזהר עם זה.‬
‫את תמסגרי את זה?‬
‫ההורים שלי יעשו מזה טפט.‬
‫ממש מאוחר. די לדבר.‬
‫ידעת‬
‫שאין משהו יותר סקסי מאשר לדבר?‬
‫לדעתי סקס הוא יותר סקסי, אבל…‬
‫טוב.‬
‫בואי נדבר.‬
‫אני אוהב את הצליל הזה.‬
‫כן?‬
‫ציוץ שַׁחֲרוּרים כשהשמש עולה. כן.‬
‫את לא?‬
‫לא.‬
‫לא, זה עושה אותי חרדה.‬
‫כאילו שעשיתי משהו שאתחרט עליו.‬
‫בגלל זה אני אוהב את זה.‬
‫ועשית?‬
‫מה עשיתי?‬
‫משהו שתתחרטי עליו.‬
‫אני עוד לא יודעת. תשאל אותי בבוקר.‬
‫נראה לי שכבר בוקר.‬
‫כן.‬
‫ואתה עשית‬
‫משהו שתתחרט עליו?‬
‫לא.‬
‫כדאי שננסה לישון.‬
‫למה?‬
‫אין מחר כלום. רק שארית חיינו מכאן והלאה.‬
‫אתה הולך?‬
‫לא רציתי להעיר אותך.‬
‫התכוונתי להשאיר פתק, ‬
‫אבל לא מצאתי עט.‬
‫זה בסדר. אתה יכול ללכת מתי שבא לך.‬
‫כן.‬
‫פשוט, ההורים שלי פה, ‬ ‫ואנחנו נוסעים חזרה הבוקר.‬
‫הייתי די שיכור אתמול בלילה.‬
‫נהניתי מאוד.‬
‫כן, רואים לפי איך שאתה מחפש את הנעליים.‬
‫כן.‬
‫לא. באמת.‬
‫אני ממש שמח‬ ‫שסוף סוף נפגשנו ודיברנו וכל זה.‬
‫מתחת למיטה.‬
‫מה?‬ ‫-הנעל שלך.‬
‫באמת רציתי לכתוב פתק.‬
‫מה היית כותב, בפתק הנפלא הזה?‬
‫הייתי כותב, "גנבתי לך את הארנק".‬
‫לצערי תגלה שהוא ריק באופן טרגי.‬
‫לאן את הולכת עכשיו?‬
‫להתקלח, להתלבש.‬
‫תהיה פה כשאחזור, או שניפרד עכשיו?‬
‫יודעת מה? אני…‬
‫אני יכול לבדוק אם נוכל לצאת מאוחר יותר.‬
‫זה קרה?‬
‫ספרי לי!‬
‫עשית סקס עם דקסטר מייהיו?‬
‫ספרי לי עכשיו!‬
‫לא.‬
‫אז, ‬
‫מה עשיתם?‬
‫רק דיברנו, ודברים כאלה.‬
‫דברים כאלה?‬
‫דברים עם היד? דברים עם הפה?‬
‫דברים עם אוכל?‬
‫אם, לא!‬
‫שלא תעזי ללכת!‬
‫ספרי לי עוד. איזה ריח יש לו?‬
‫בצליל השלישי, השעה…‬
‫תשע שלושים ושתיים ו…‬
‫היי, אימא. זה… אני.‬
‫נוכל לצאת קצת מאוחר יותר היום?‬
‫תהיה תשע שלושים ושתיים ועשרים…‬
‫כן, אוקיי.‬
‫אל תשנה תוכניות.‬ ‫אם אתם צריך לנסוע הביתה, זה בסדר.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫מדהים.‬
‫אוקיי, מעולה.‬
‫תודה. נתראה בדירה.‬
‫סגור.‬
‫זה…‬
‫היי.‬
‫אה, היי!‬
‫אני טילי.‬
‫נפגשנו?‬
‫דקסטר.‬
‫היי, דקסטר.‬
‫טילי.‬
‫טוב. ארוחת בוקר?‬
‫ארוחת בוקר.‬
‫- עד כלות הנשימה -‬
‫אמה סיימה בהצטיינות. ידעת?‬
‫טילי!‬ ‫-היא כבר סיפרה לי.‬
‫לא סיפרתי לך. פתחת את התעודה שלי.‬
‫ "פתחת את התעודה שלי." ‬
‫אז, ‬
‫מה נעשה היום?‬
‫היום הראשון בחיינו הבוגרים באמת.‬
‫בואו נצא לארוחת צוהריים.‬
‫לא. זה יום יפהפה. נבלה בחוץ.‬
‫חוף פורטובלו? בואו נלך לשחות.‬ ‫-לא.‬
‫אמה שונאת ללבוש בגד ים, אבל יש לה גוף יפה.‬
‫נכון.‬
‫בואו נעלה לארתורס סיט.‬
‫מעולם לא עשיתי את זה.‬
‫מעולם לא עלית לארתורס סיט?‬
‫אתה פה ארבע שנים‬ ‫ומעולם לא עלית לארתורס סיט?‬
‫הייתי עסוק.‬
‫במה?‬
‫בלימודי אנתרופולוגיה.‬
‫יופי. בואו נלך.‬
‫אפשר לארוז פיקניק.‬
‫או…‬
‫לכו בלעדיי.‬
‫אני צריכה…‬
‫להאכיל את השרקן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, מעולה.‬
‫להזמין חילוץ?‬
‫זה בגלל הנעליים.‬
‫אין להן ממש אחיזה.‬
‫זה בגלל הנעליים?‬
‫באמת נעלה עד הפסגה?‬
‫זה לא קיי-2.‬
‫את זריזה מאוד.‬
‫אני כמו עז הרים.‬
‫מה נעשה כשנגיע למעלה?‬
‫נתפעל מהנוף!‬
‫זהו זה.‬
‫בוא.‬
‫אלוהים. דקסי!‬
‫מי זו?‬
‫שנלך?‬
‫רוצה לחם?‬
‫לא. תודה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אבל תאכלי.‬ ‫-לא, אני בסדר. תודה.‬
‫לחיי סטוצים.‬
‫אנחנו שותים לחיי סטוצים בעתיד?‬
‫כי לא באמת היה לנו סטוץ.‬
‫כן. לא.‬
‫זה קטע דתי, לא לשכב?‬
‫אוקיי. טוב.‬
‫אתה עד כדי כך לא מסוגל לדמיין‬ ‫שמישהי לא תרצה לעשות איתך סקס, ‬
‫אז זה חייב להיות מוסבר‬ ‫בציווי מאלוהים עצמו?‬
‫שתקי. לא, זו סתם שאלה.‬
‫אולי שאלה מטופשת, אבל…‬
‫אימא שלי הינדית, ‬
‫ואבא שלי קתולי חילוני.‬
‫אז, לא.‬
‫אלוהים לא היה מעורב.‬
‫אני מקווה שאתה לא מרגיש שזה לילה מבוזבז.‬
‫זה לא היה לילה מבוזבז. הוא היה בלתי נשכח.‬
‫לא לעשות איתך סקס היה ממש בלתי נשכח.‬
‫מה את עושה?‬
‫כמו מה זה נראה? אני…‬
‫מצלמת תמונה.‬
‫משהו שיזכיר לי אותך.‬
‫אני נראה נורא. רגע.‬
‫טוב. תגידי צ'יז.‬
‫בלי גבינות.‬
‫אז מה במקום? גנבים, שחולפים בלילה?‬
‫גנבים לא חולפים בלילה.‬
‫התכוונת לספינות.‬ ‫-מה גנבים עושים?‬
‫הם עלובי החיים.‬ ‫-לא יפה!‬
‫ידעת שזה יום סנט סווית'ן?‬
‫מה זה?‬
‫15 ביולי.‬
‫אם יורד גשם ביום הזה, יהיה גשום כל הקיץ.‬
‫משהו כזה.‬
‫לא ירד היום גשם.‬
‫האחיזה הייתה בסדר בירידה.‬
‫כן.‬
‫טוב, אה, ‬
‫ביי.‬
‫תבואי לשתות?‬
‫מה, עכשיו?‬
‫כן.‬
‫יש לנו זמן.‬
‫כלומר, לי יש. ולך?‬
‫כן.‬
‫לאיזה פאב נלך?‬
‫אחד קרוב לדירה שלי.‬
‫זה כבר קרוב.‬ ‫-באיזה מספר אתה?‬
‫שבעים ושמונה.‬
‫ארבעים וארבע, 46, 48.‬ ‫-כואב לי הצד.‬
‫דקסטר!‬
‫איפה היית כל היום?‬
‫דקסטר. שלום.‬
‫היי.‬
‫ובכן?‬
‫השארתי לכם הודעה במשיבון.‬ ‫-איזה משיבון?‬
‫כן. איזה משיבון, דקסטר? אנחנו במלון.‬
‫התקשרתי לחדר.‬
‫אף מדחן לא עובד.‬
‫זו ידידה שלי, אמה.‬
‫נעים מאוד, אמה. אני אליסון.‬ ‫-היי.‬
‫אף אחד. אף לא אחד מהם.‬
‫וזה סטיבן.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫איפה הייתם כל היום?‬
‫אני צריך להזיז את האוטו.‬
‫רוצה להיכנס לשתות, או…‬
‫או ארוחת ערב.‬ ‫אולי תצטרפי אלינו לארוחת ערב?‬
‫תודה, אבל אני צריכה לחזור.‬
‫בטוחה?‬
‫כן.‬
‫נתראה, אולי. היה ממש נחמד לפגוש אתכם.‬
‫גם אותך, אמילי.‬ ‫-אמה.‬
‫אמה. סליחה.‬
‫להתראות, אמה.‬
‫תיהנה מהחיים.‬
‫כן, גם את.‬
‫תיהני מהחיים.‬
‫היא הלכה?‬
‫סליחה, דקסטר. הפרענו למשהו?‬
‫לא, היא…‬
‫היא רק ידידה.‬
‫אמילי!‬
‫חשבתי שאיבדתי אותך.‬
‫סליחה. הם…‬
‫הם היו אמורים לבוא רק מאוחר יותר.‬
‫ואז הבנתי שאין לי איך לשמור איתך על קשר.‬
‫אין לי עט.‬ ‫-כן. רגע.‬
‫לך בטח יש עט.‬ ‫-עט!‬
‫טוב. אז… תתקשרי אליי, ‬
‫או שאתקשר אלייך.‬
‫בכל אופן, אחד מאיתנו יתקשר.‬
‫זה לא משנה מי. זו לא…‬
‫זו לא תחרות, לזה אני מתכוון.‬
‫מי שמתקשר הוא לא המפסיד.‬ ‫-כן, הבנתי.‬
‫טוב. הינה.‬
‫אהיה בצרפת עד אוגוסט, ‬
‫ואז אחזור, וחשבי שאולי תרצי לבוא להתארח.‬
‫אצלך?‬
‫כן. אצל ההורים שלי.‬
‫כאילו, לא לתמיד.‬
‫רק לסוף שבוע.‬
‫את לא חייבת.‬ ‫-כן! כן.‬
‫אשמח. כן.‬ ‫-טוב.‬
‫אז…‬
‫נתראה.‬
‫כן, אני מקווה.‬
‫גם אני מקווה.‬
‫ביי, אם.‬
‫ביי, דקס.‬
‫ביי.‬ ‫-כן, ביי.‬
‫- 15 ביולי 1989 -‬
‫- על פי הספר "יום אחד" ‬ ‫מאת דייוויד ניקולס -‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬