‫- 15 ביולי 1992 -‬
‫- לונדון -‬
‫את מהממת.‬
‫לאן נעלמת?‬ ‫-אחי!‬
‫דקס, זזתי.‬ ‫-לא, רגע.‬
‫אספר לך סוד לגבי קאל.‬ ‫-דקס.‬
‫הוא לא השיג זיון עד גיל 22.‬
‫אל תהיה שמוק.‬
‫כן.‬
‫תראי אותו עכשיו!‬
‫אני הולך.‬ ‫-לא, רגע. מה השעה?‬
‫אתה מחוק.‬
‫- יום -‬
‫- אחד -‬
‫פאק!‬
‫אוקיי, קדימה.‬
‫אימא?‬
‫שלום. אני מקווה שהתחלתם בלעדיי.‬
‫התחלנו? אתה מאחר בשלוש שעות.‬
‫אתה מזיע.‬
‫תאשימי את פראדה.‬
‫זה בד סינתטי.‬
‫מתנה.‬
‫איזו עטיפה יפה.‬
‫היא לא ממני, לצערי.‬
‫לא. מתנות ממך מגיעות בשקיות פלסטיק, ‬ ‫אם בכלל.‬
‫זה מאמה.‬ ‫-אמה מורלי הנפלאה?‬
‫מה שלומה?‬ ‫-טוב.‬
‫כן. היא בדיוק עברה למקום קטן משלה.‬
‫הוא פצפון.‬
‫היא כל הזמן בחוץ.‬
‫חברים חדשים.‬
‫ערבי תרבות.‬
‫אבל אתם עדיין חברים?‬ ‫-ברור.‬
‫תודה לה בשמי.‬
‫אבל אולי תגיד לה שעדיפים סיפורים קצרים.‬
‫אימא.‬
‫ומה איתך?‬
‫אתה מאושר?‬ ‫-אני נהנה מאוד.‬
‫זה לא מה ששאלתי.‬ ‫-תראי, החיים יפים.‬
‫אני מגיש תוכנית טלוויזיה, אימא.‬ ‫אני יודע שאת לא צופה.‬
‫צפיתי.‬
‫צפיתי בשבוע שעבר, בעצם.‬
‫באמת?‬
‫ומה דעתך?‬
‫מה אתה רוצה שאומר, דקסטר?‬
‫לא אהבתי את התוכנית.‬ ‫-זה לא בשביל אנשים כמוך, נכון?‬
‫אני פשוט לא מבינה‬ ‫למה צריך להשפיל אנשים כל הזמן.‬
‫אנחנו לא משפילים אנשים.‬ ‫- "החברה הכי מכוערת בבריטניה"?‬
‫זו תוכנית לילה קלילה.‬
‫אחרי שחוזרים מהפאב.‬
‫אל תנתחי את זה.‬
‫אולי…‬
‫אני חוששת שאחר הצוהריים די התיש אותי.‬
‫אלך לשכב.‬
‫ברור. בסדר.‬
‫הייתי ממש ערנית בצוהריים.‬
‫ככל שהיום חולף, אני כאילו קמלה.‬
‫אצטרך עזרה.‬
‫ברור, כן.‬
‫אני יכולה ללכת עכשיו.‬
‫רק אצטרך שתעזור לי לעלות במדרגות.‬
‫סליחה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫לפתוח את החלון?‬ ‫-תשאיר ככה.‬
‫פשוט טיפה חנוק.‬
‫תישאר לישון, נכון?‬
‫בעצם, ‬
‫אני לא יכול.‬
‫יש לי תוכניות.‬
‫אה.‬
‫זו הקרנת בכורה של סרט.‬
‫הנסיכה דיאנה תהיה שם.‬ ‫-נו, טוב.‬
‫אם הנסיכה דיאנה קוראת לך…‬ ‫-כן.‬
‫אבל תישאר לארוחת ערב?‬
‫בשש?‬
‫בטח. אצטרף.‬
‫שינה ערבה.‬
‫להתראות, יקירי.‬
‫- ואליום -‬
‫אה, הגעת.‬
‫איפה אימא שלך?‬ ‫-ישנה. היא הייתה עייפה.‬
‫לאן אתה חושב שאתה הולך?‬
‫לחדר שלי.‬
‫דקסטר.‬
‫דקסטר. אתה צריך להתעורר.‬
‫כל היום כבר עבר.‬ ‫-מה השעה?‬
‫אחרי שבע.‬
‫אני חוששת שאבא שלך כועס עליך מאוד.‬
‫טוב…‬
‫מה חדש?‬
‫את כועסת?‬
‫אני כועסת על כולם לאחרונה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫באמת לבשתי את זה? זה קצת מוגזם, לא?‬
‫זה יפהפה.‬
‫ונראית יפהפייה בזה.‬
‫אפילו החברים שלי נדלקו עלייך.‬
‫דקסטר!‬ ‫-באמת.‬
‫זה הטוקסידו הראשון שלי.‬
‫כן.‬
‫היה לך כל מה שהיית יכול לרצות.‬
‫אני יודע.‬
‫ולא עשית עם זה כלום.‬
‫מה?‬
‫כסף, השכלה.‬
‫לא נכון שלא עשיתי כלום.‬
‫אני מנחה בתוכנית טלוויזיה.‬
‫אני מפורסם, האמת.‬
‫אימא…‬
‫אני חושבת שיש לך פוטנציאל להיות גבר מוצלח.‬
‫אפילו בלתי רגיל. תמיד חשבתי ככה.‬
‫אבל עוד לא מיצית אותו, דקסטר.‬
‫יש לך עוד דרך ארוכה.‬
‫ואני חוששת שהאדם שהפכת להיות…‬
‫הוא לא ממש נחמד.‬
‫סליחה.‬
‫אימא.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אישאר הלילה.‬ ‫-לא.‬
‫כן. אני רוצה.‬ ‫-דקסטר.‬
‫תחזור בפעם הבאה ו…‬
‫תתחיל מחדש.‬
‫החבאתי אותם.‬
‫מה?‬
‫החבאתי את מפתחות הרכב שלך כי אתה שיכור.‬
‫אני לא שיכור.‬
‫אני בהנגאובר.‬
‫זה הכול.‬
‫למה לא הערת אותי?‬
‫ניסיתי.‬
‫בטח לא ניסית יותר מדי.‬
‫אתה מגיע מאוחר, ישן כל היום, ‬
‫מחמיץ שתי ארוחות‬
‫ואיכשהו זו אשמתי?‬
‫תיקח את האוטו בשבת כשתהיה פיכח.‬
‫אקפיץ אותך לתחנה. בוא.‬
‫- תחנת רדלי -‬
‫אתה גבר בוגר, דקסטר.‬
‫אימא שלך אוהבת אותך מאוד.‬
‫שנינו.‬
‫אבל בזמן שנותר לאימא שלך, ‬
‫אם אתה אי פעם, ‬
‫אי פעם תגיע אלינו כשאתה במצב כזה שוב, ‬
‫לא אתן לך להיכנס.‬
‫אתה מבין?‬
‫אני…‬
‫נשאתי אותה במעלה המדרגות.‬
‫אז?‬
‫הנחתי אותה במיטה.‬
‫לך הביתה, דקסטר.‬
‫עכשיו.‬
‫- טלפון -‬
‫היי, זו אמה. תשאירו הודעה‬ ‫ואחזור אליכם בהקדם.‬
‫היי, אמה.‬
‫זה דקסטר.‬
‫אמה, אני…‬
‫אני מתקשר כי אני בתחנת רכבת קרובה לבית.‬
‫ביקרתי עכשיו אצל אימא ואבא שלי.‬
‫ורציתי לשאול, ‬
‫מה את עושה הערב?‬
‫יש לי כרטיסים להקרנת בכורה.‬
‫זה "אינסטינקט בסיסי".‬ ‫זה אמור להיות די לוהט.‬
‫נראה שהנסיכה דיאנה תהיה שם.‬
‫כאילו, כנראה לא, אבל‬
‫אולי. מי יודע?‬
‫טוב, אני מקשקש עכשיו.‬
‫פשוט תעני, אמה.‬
‫אם את שם…‬
‫אם את שם, תעני.‬
‫תעני.‬
‫שיט. אלוהים, הרגע נזכרתי.‬
‫יש לך הערב את הדייט הלוהט.‬
‫טוב, תתקשרי אליי כשתחזרי.‬
‫אם תחזרי.‬
‫אבל באמת, תתקשרי אליי.‬
‫לא משנה מתי.‬
‫זה פשוט היה‬
‫יום ממש, ממש זוועתי, אם.‬
‫בכל אופן, ‬
‫תיהני הערב, ‬
‫ו…‬
‫אני רוצה לשמוע הכול, ‬
‫יא שוברת לבבות.‬
‫אלוהים.‬
‫היי.‬
‫אוי…‬
‫סליחה, אפשר… לא, אל תעשה את זה.‬
‫דפקתי את הזיתים.‬
‫לא מילולית, חשוב לציין.‬
‫כיסא או באנקט?‬ ‫-מה?‬
‫בחרתי בכיסאות, אבל את מעדיפה באנקט?‬
‫לא, כיסא זה בסדר. כן.‬
‫מילה מוזרה, באנקט.‬
‫לא ממש. היא בצרפתית.‬
‫ "באון-קי-איט." ‬
‫זה פשוט בצרפתית.‬
‫יש לי משהו על הפנים?‬ ‫-לא. זה…‬
‫לא. את פשוט יפה מאוד.‬
‫תודה.‬
‫גם אתה נראה די נחמד.‬
‫תרצו לשתות?‬
‫כן, אשמח לוודקה וטוניק.‬
‫בסדר גמור. כפול?‬
‫אלוהים, זה מוגזם?‬ ‫-אחרייך, גברתי הנאווה.‬
‫ובשבילך, אדוני?‬
‫אחכה ליין. גראצי.‬
‫הוא ממש אדם חמים.‬
‫טוב, מסעדה יוקרתית, מלצר גס רוח.‬
‫ככה זה.‬ ‫-היא נראית לך יוקרתית?‬
‫כן, די יוקרתית.‬
‫יודע כבר מה אתה רוצה?‬
‫המינוט סטייק נראה טוב (דקה).‬
‫או שזה סטייק דק, אה?‬
‫הוא נצלה דקה, או שהוא פשוט דק, אה?‬
‫בטח תוכל לשאול כשתזמין.‬
‫ואת?‬
‫מה-קורוני איתך?‬
‫ "מה-קורוני איתך." ‬
‫אידיוט.‬
‫הזמנתי לך בירה. אתה אוהב בירה, נכון?‬ ‫נוכל להתחלף, אם תרצה.‬
‫מיס מורלי, את מנסה לשדל אותי?‬
‫אני מנסה לאלחש אותך.‬
‫תפסיק להיות כזה לחוץ, טוב? זו רק אני.‬
‫ההיא מהמסעדה המקסיקנית‬ ‫השנייה הכי גרועה בלונדון.‬
‫השנייה?‬
‫טיים אאוט, בשבוע שעבר.‬
‫אהבתי לעבוד שם.‬
‫ "לה קוקרצ'ה…" ‬ ‫-לא.‬
‫לא. די. לקח לי חצי שנה להוציא את זה מהראש.‬
‫לא קורה שאת רוקדת את הריקוד?‬
‫את מחכה לאוטובוס, והרגליים מתחילות…‬
‫לא. די.‬
‫רק להבהרה, שלא יהיו ויכוחים אחר כך, ‬
‫אנחנו חולקים את החשבון הערב.‬
‫אמה, לא.‬ ‫-זו 1992, אלוהים אדירים.‬
‫אישה יכולה לשלם על הארוחה שלה.‬ ‫-כן, אבל את לא אישה.‬
‫כאילו, את אישה, ‬
‫אבל את סטודנטית. לזה התכוונתי.‬
‫לא לעוד הרבה זמן.‬
‫היה לי ריאיון עבודה ראשון היום‬ ‫למשרת מורה לאנגלית ודרמה.‬
‫אה?‬
‫איך הלך?‬
‫כן, טוב.‬
‫יש!‬
‫תרצו יין שיתאים לארוחה?‬
‫כן.‬
‫"פיכם יתמלא חושניות של דליקת יער‬
‫עם נגיעות מתפרצות של תפוח מסוכר."‬
‫זה אף פעם לא משהו בלתי צפוי.‬
‫טעמי בייקון מעושן עם נגיעות ג'ירפה.‬
‫איאן?‬ ‫-מה?‬
‫תפסיק.‬
‫אפשר להמליץ על הוואלפוליצ'לה?‬
‫פטל ווניל, זה מה שכתוב פה.‬
‫את אוהבת פטל ווניל?‬
‫מתה על זה.‬
‫אז עשית את זה.‬ ‫אמרת שתעשי את זה. עשית את זה.‬
‫כאילו, היי. שלא תטעה.‬
‫יש בזה יוהרה של ממש, בהוראה.‬
‫אני מקווה שזה יהיה כמו ב "ללכת שבי אחריו" .‬
‫רק הערצה, בלי ציונים.‬
‫זה מעולה, אם.‬ ‫-אני לא בטוחה.‬
‫אני שמחה לעשות משהו שגורם לי להפסיק לתהות‬
‫מה לעזאזל אני אמורה לעשות.‬
‫סליחה.‬
‫אני מדברת בלי סוף.‬ ‫-את לא.‬
‫אני אוהב לשמוע אותך מדברת.‬
‫אתה עדיין נפגש עם מישהו החבר'ה?‬
‫כמו פאדי או סקוטי או מישהו?‬
‫כן. לפעמים.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו שותים כמה בירות. צוחקים קצת.‬
‫ומה איתך?‬
‫את עדיין ידידה של דקסטר?‬
‫ "תעשו רעש." ‬
‫הוא מסתדר לא רע.‬
‫כן.‬
‫עוברת עליו תקופה לא פשוטה. אימא שלו חולה, ‬
‫וקשה לו להתמודד עם זה.‬
‫צר לי לשמוע.‬
‫בכל אופן, טוב שאת עדיין שם בשבילו.‬
‫מעולם לא חיבבתי אותו, אני מניח.‬
‫לא. אני זוכרת את זה.‬
‫האמת, תמיד חשבתי שהוא קצת מזלזל בך.‬
‫שיט.‬
‫זה היה נחוץ, איאן?‬
‫לא.‬
‫סליחה, ‬
‫אמה.‬
‫זה…‬
‫זה לא ענייני.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫שנעשה את הדבר ההוא?‬
‫או…‬
‫או שנזמין עוד בקבוק.‬
‫אלוהים. אני מסטול.‬
‫ואת?‬ ‫-לא.‬
‫ממש לא.‬
‫אני יכולה להטיס מטוס תובלה.‬
‫סליחה על כל הבדיחות בהתחלה.‬
‫זה היה…‬
‫אני חושב שכשאתה בבית ספר‬
‫ואתה לא חכם, פופולרי, מה שזה לא יהיה, ‬ ‫ויום אחד אתה אומר משהו, ‬
‫ומישהו צוחק, אז אתה נתפס לזה, לא?‬
‫אתה חושב, "אני חרא בספורט, ‬
‫אני די נמוך, אף אחת לא רוצה אותי."‬
‫אבל לפחות אני מצחיק אנשים.‬
‫לא אותך.‬
‫אנשים אחרים.‬
‫אתה קצת הופך לתלוי בזה, ‬ ‫כי אם אתה לא מצחיק, אתה כלום.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫מה?‬ ‫-שאף אחת לא רצתה אותך.‬
‫הראיות המתועדות מראות אחרת.‬
‫אבל אני פה.‬
‫לא?‬
‫אלוהים. אני מנסה להיות רגוע.‬
‫אבל אני לא יכול, ‬
‫כי אני פשוט…‬
‫די שמח לראות אותך שוב.‬
‫אני ממש, ממש מחבב אותך, אמה.‬
‫אני חושב שאת‬
‫סוף הדרך שחבל על הזמן.‬
‫פטל ווניל.‬
‫שוב אני.‬
‫אני יודע שיצאת עם המצחיקול, ‬
‫אבל רציתי להגיד שהחלטתי‬ ‫לא ללכת לבכורה בסוף, ‬
‫אם את רוצה לבוא מאוחר יותר.‬
‫כאילו, אני אשמח.‬
‫אשלם על המונית שלך. תוכלי לישון פה, או…‬
‫שוב אני.‬
‫רק בודק מה קורה.‬
‫אני קצת שיכור עכשיו, האמת.‬
‫חשבתי על משהו.‬
‫את מדהימה, אמה מורלי.‬
‫אוי, לא.‬
‫נחשי מי זה.‬
‫איפה את, בליינית?‬
‫נו, טוב.‬
‫תתקשרי אליי מתישהו.‬
‫אני לא הולך לשומקום.‬
‫- על פי הספר "יום אחד" ‬ ‫מאת דייוויד ניקולס -‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬