‫- יום -‬
‫- אחד -‬
‫לילה טוב, גברת מורלי.‬ ‫-לילה טוב, מרי. תיהני בקיץ.‬
‫שישה שבועות שלמים?‬ ‫אני לא יודעת מה לעשות עם עצמי.‬
‫פתוח.‬
‫רצית לדבר איתי, פיל?‬ ‫-כן.‬
‫רק רגע.‬
‫סליחה. תביא את הדברים.‬
‫- 15 ביולי -‬
‫- 15 ביולי 1995 -‬
‫- וולת'אמסטו -‬
‫השדכן שלך.‬
‫הוא מתחת לשולחן שלך, ‬ ‫למקרה שתחפש אותו בספטמבר.‬
‫תודה.‬
‫איך זה היה?‬
‫הכול טוב?‬
‫לא יודעת, פיל. אכזבת אותי. אכזבת את עצמך.‬
‫אכזבת את כל בית הספר.‬
‫אבל ברצינות. יש משוב?‬
‫משוב?‬
‫אוקיי.‬
‫פיל המשיך להצטיין בסמסטר הזה.‬
‫הוא קשוב להנחיות‬
‫ותמיד נענה לאתגרים חדשים ב…‬
‫הנאה.‬
‫רציתי לומר "התלהבות".‬
‫אך התבטאותו המילולית מגעילה.‬ ‫-זה לא בשליטתי.‬
‫רגע אחד הוא מתבטא בשפה גבוהה, ‬ ‫ופתאום פולט טינופת.‬
‫זו ההשפעה הרעה שלך.‬
‫אז זו אשמתי?‬ ‫-כן.‬
‫אם לא היית מהממת כל כך…‬
‫אבל אני לא מהממת, נכון? אני פשוט צעירה.‬
‫או צעירה יותר.‬ ‫-לא בהרבה.‬
‫אני עוד בשנות ה-20 שלי.‬
‫לעוד שלושה שבועות.‬
‫אבל את כן מהממת.‬
‫ובנוסף, אני חייב לומר, מורה נפלאה.‬
‫תודה. נעים לשמוע.‬
‫לא, באמת.‬
‫הילדים אוהבים אותך. המורים האחרים.‬
‫אני יודע שהציונים במבחנים יהיו מעולים.‬
‫ואני חושב שאחרי החופשה‬ ‫כדאי לשוחח על העתיד שלך פה.‬
‫אוקיי.‬
‫לא רכזת שכבה. עדיין לא.‬
‫טוב, אבל אפשר‬ ‫לנהל את השיחה הזו כשאתה לובש מכנסיים?‬
‫צודקת.‬
‫שישה שבועות בלי זה.‬
‫אני יודעת מה תוכל לעשות בחופשה.‬
‫תיפטר מזה.‬
‫פשוט תגלח אותו.‬ ‫אני לא אשרט ואוכל לראות את הפנים שלך.‬
‫אני לא יכול לגלח אותו.‬
‫למה לא?‬
‫מה אתה מנסה להסתיר?‬
‫מה מסתתר מאחורי המסכה?‬
‫זה סימן ההיכר שלי.‬ ‫-סימן היכר?‬
‫יש לי יותר מדי טסטוסטרון.‬
‫אני מתגלח בבוקר ונראה כמו פירט בצוהריים.‬
‫ופיונה אומרת שבלי זה יש לי סנטר חלש.‬
‫אשנה את הנושא.‬ ‫-אוקיי.‬
‫כיתה י' צריכים לקרוא "על עכברים ואנשים".‬
‫אבדוק מה אוכל לעשות.‬
‫מה קרה?‬
‫שיט! זו פיונה.‬
‫איפה המכנסיים שלי?‬ ‫-היא לא תראה את הרגליים.‬
‫היא תשמע את זה בקול שלי.‬
‫הלו?‬
‫שלום, יקירי. איפה אתה?‬ ‫-אני בדיוק מסיים פה.‬
‫רגע, ארים את השפופרת. ככה טוב יותר.‬
‫בטח. אקנה בדרך הביתה.‬
‫מוקפץ או פסטה?‬
‫אתה שואל אותי?‬
‫מוקפץ, לדעתי.‬
‫לא, יש פראונים במקפיא.‬
‫מאחור, למטה.‬
‫אני בטוח. בשנה שעברה, לדעתי.‬
‫- קדימה בגאווה -‬
‫תסתכלי על התאריך.‬
‫לא, הם בסדר. הם מחזיקים בלי סוף.‬
‫טוב, אקנה. אבל אל תזרקי אותם.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫ביי.‬
‫תודה.‬
‫סוף שנה הוא רגע ממש מוזר, נכון?‬
‫אף אחד לא מרוכז. מורים מקרינים סרטים.‬
‫אני מקווה שאת לא מקרינה סרטים.‬ ‫-אני?‬
‫לא. אין סיכוי.‬ ‫-כן.‬
‫תחזיקי. את יכולה…‬
‫אז מה תעשי בזמן הזה?‬
‫אסע ללידס. אבקר את ההורים.‬
‫יש לך המון מזל, ‬
‫שישה שבועות ריקים לפנייך.‬
‫בלי מחויבות, בלי אחריות.‬
‫בלי כלום.‬
‫טוב, לא כלום.‬
‫פיונה גוררת אותי לקורסיקה.‬
‫לטייל בלי סוף.‬
‫מילולית, לטפס על כל הר.‬
‫שבועיים עם ג'ולי אנדרוז.‬
‫מה אעשה בלעדייך?‬
‫מזל שראיתי את המכונית שלך. כמעט נעלתי.‬
‫כן, אנחנו בדרך החוצה. תנעל אחרינו.‬
‫תודה רבה.‬
‫תיהנה מהקיץ.‬
‫הייתי מנשק אותך, אבל אב הבית…‬ ‫-אני מבינה. אני אלך.‬
‫לפחות תני לי לתת לך‬ ‫את מתנת יום ההולדת שלך.‬
‫כן, מתנה. אוקיי.‬
‫עדיף שתיכנסי מאחור.‬
‫לתא המטען?‬ ‫-למושב האחורי. זה נראה פחות חשוד.‬
‫ברור שלא אחזיק מעמד שישה שבועות‬ ‫בלי לשמוע את הקול שלך.‬
‫אני לא בטוחה שזה פחות חשוד.‬
‫ורציתי לקנות לך משהו לגיל 30.‬
‫רגע. זה מטופש.‬
‫זה די פזרני.‬
‫- נוקיה -‬
‫אלוהים. באמת?‬ ‫-לגמרי שלך.‬
‫זה הכי טוב שיש.‬
‫אפשר אפילו לשלוח הודעות, ‬ ‫כמו מכונת כתיבה קטנה.‬
‫זה בטח עלה הון.‬ ‫-כן.‬
‫אבל את שווה את זה.‬
‫חשבתי לשלם על החודשיים הראשונים, ‬
‫ואת תשלמי על יתר החבילה.‬
‫אני מניחה שזה רק היה עניין של זמן.‬
‫לא אהבת?‬
‫לא. פשוט…‬
‫הרגע הפסדתי בהתערבות עם מישהו.‬
‫תודה.‬
‫הייתי נותן לך טרמפ…‬ ‫-זה בסדר. אני צריכה ללכת.‬
‫תיהנה בקורסיקה.‬
‫פראונים.‬
‫אוי, פאק.‬
‫לא שוב.‬
‫בחייך.‬
‫חזרת מאוחר.‬ ‫-לא ברור איך זה קשור אליך.‬
‫אתה כבר לא גר פה, זוכר?‬ ‫-זה מצלצל מוכר.‬
‫תפסיק להיכנס על דעת עצמך.‬
‫חשבתי שתהיי בבית, אבל מסתבר…‬
‫זה סוף השנה. טוב? הייתי צריכה לנקות שולחן.‬
‫מה אתה צריך? לקחת את כל הדברים שלך.‬
‫שכחת אחת מהבובות שלך?‬ ‫-אלה לא בובות. אלה דמויות.‬
‫אני מחפש את הדרכון שלי.‬ ‫-למה אתה צריך את הדרכון?‬
‫אתה עוזב את בריטניה?‬ ‫-כן, היית שמחה, נכון?‬
‫לא היה מפריע לי.‬
‫אז איפה היית?‬
‫הרגע אמרתי לך.‬
‫נראה לי שהיית עם מישהו.‬ ‫-אל תתחיל שוב.‬
‫מריחים עלייך. יש לך ריח של סקס.‬
‫זה לא סקס. זה חינוך גופני.‬
‫אתה שיכור?‬
‫השארתי פה את הבקבוק ממהדורה מיוחדת.‬
‫אז, כן. אולי הורדתי כמה כוסות.‬
‫בחייך, תחזיר לי את המפתח.‬ ‫כמה עותקים יש לך?‬
‫זין על זה. פשוט אחליף מנעולים.‬ ‫-זה גבר אחר.‬
‫זה ההסבר היחיד.‬ ‫-אלוהים, איאן.‬
‫מה האובססיה שלך עם זה שאני עם מישהו אחר?‬
‫למה אתה לא יכול לקלוט שאנחנו לא מתאימים?‬
‫אנחנו כן מתאימים.‬
‫אוקיי, כן.‬
‫טיעון טוב, איאן.‬
‫חשבתי שאנחנו לא מתאימים. אבל אם לדעתך כן…‬
‫זה לא רק אני.‬ ‫גם אימא שלך. דיברתי איתה היום.‬
‫תפסיק בבקשה לדבר עם אימא שלי. זה ממש מוזר.‬
‫היא התקשרה אליי. היא נסערת מאוד.‬
‫או זה או שתתחיל לצאת איתה.‬
‫למה להתנגד?‬ ‫אבא יהיה עצוב, אבל הוא ימצא אהבה.‬
‫בינתיים, ‬
‫קח את זה.‬
‫ו…‬
‫הפאקינג מקפיא הזה.‬
‫תראה את החרא הזה. זה אוכל לילדים.‬
‫קח.‬
‫פאנקייק אינסטנט.‬ ‫זה שלך. אני נותנת לך משמורת.‬
‫לא, תודה.‬ ‫-אז למה באת?‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-טוב. אני… רק תגידי לי את האמת.‬
‫כמו שאמרת, עכשיו אנחנו רק חברים.‬
‫את יכולה לספר לי.‬
‫אין לך מחויבות. פשוט ספרי לי.‬
‫זה מר גודלמינג.‬
‫המנהל.‬
‫ "פיל", כשאנחנו לבד.‬
‫יש לנו רומן כבר שישה חודשים.‬
‫רק סקס, האמת.‬
‫שולחנות וכיסאות בי"ס.‬ ‫כל מה שאפשר לערום לגובה.‬
‫כן, זה פראי.‬
‫אבל עכשיו זה מתחיל להיות קצת עלוב.‬
‫קצת מלוכלך.‬
‫טוב, זהו זה.‬
‫עכשיו אתה יודע.‬
‫אל תחרטטי אותי.‬ ‫-מה, אתה לא מאמין לי?‬
‫זה לא מצחיק, אמה.‬ ‫-זה קצת מצחיק.‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫כי אני יודע את האמת.‬ ‫-אוקיי.‬
‫בסדר, קולומבו. ספר לי, בבקשה.‬
‫יש לי ראיות.‬
‫חתיכת מניאק.‬
‫חיטטת לי בדברים הפרטיים?‬ ‫-לא הייתי צריך.‬
‫זה ברור. שניכם חיכיתם שלא אפריע כבר.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-דקסטר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫תמיד הוא.‬
‫לא התראינו שנה.‬ ‫-אני לא מאמין לך.‬
‫שלא לדבר על זה שיש לו חברה.‬
‫כבר לא. קראתי בעיתון. הוא וסוקי נפרדו.‬
‫לא אכפת לי.‬ ‫-ממש!‬
‫לא אכפת לי עם מי הוא יוצא.‬ ‫אנחנו אפילו לא חברים.‬
‫באמת?‬
‫מה כתבת שם?‬
‫אה, כן.‬
‫זה אהוב עליי אישית.‬
‫"הכול נראה אפשרי בים האגאי הקריר, ‬ ‫כשמי המלח העבירו בי רטט של התלהבות."‬
‫התאמצת למצוא חרוז ל "אגאי"?‬
‫"הו, להניח את פני‬
‫על שקע גבך."‬
‫קראת במחברות שלי.‬
‫עברת על הדברים שלי וקראת במחברות שלי.‬
‫עובדת על הרומן שלך?‬
‫ישבת שם וכתבת את שירי האהבה המשתפכים האלה.‬
‫זה מלפני שנים!‬
‫לא רצית להניח את הפנים על שקע הגב שלי!‬
‫אין לגב שלך פאקינג שקע.‬
‫ואיך אתה בכלל מאז לחטט לי בדברים ככה?‬
‫למה ציפית?‬
‫ציפית לאמון.‬
‫וציפיתי שיהיו לך הגינות וכבוד-עצמי.‬
‫אלוהים יודע למה.‬ ‫אתה כל הזמן מתבכיין ומתלונן.‬
‫אם אי פעם תצוץ פה שוב, ‬
‫אני נשבעת שאתקשר למשטרה.‬
‫נו, קדימה!‬
‫תתקשרי אליהם. זו גם הדירה שלי!‬ ‫-כן?‬
‫למה?‬
‫מעולם לא שילמת משכנתה. מעולם לא עשית כלום.‬
‫סתם ישבת כל היום, ‬ ‫טיגנת בייקון, צפית בווידאו, ריחמת על עצמך.‬
‫אני עזרתי!‬
‫אז זה לא היה מספיק!‬
‫זה מעולם לא היה מספיק.‬
‫רע לי פה, תמיד היה לי רע פה!‬
‫אל תגידי את זה. זה היה בית שלנו.‬
‫מעולם לא הייתי מאושרת פה, איאן.‬
‫נתקעתי. שנינו נתקענו.‬ ‫-למה את אומרת את זה?‬
‫אתה בטח מבין את זה.‬ ‫-לא!‬
‫לא. אהבתי אותך.‬
‫אני עדיין אוהב אותך.‬
‫אני לא…‬
‫אני לא יודע מה לעשות.‬
‫אני לא יודע מה לעשות. מה אני אעשה?‬
‫פשוט תנשום, בבקשה.‬
‫תנשום.‬
‫סליחה.‬
‫זה היה נורא מצדי.‬
‫לחטט בדברים שלך.‬
‫לא הייתי צריך להציע לך נישואים.‬
‫זה היה העניין? הטבעת?‬ ‫-לא.‬
‫חבל שעשיתי את זה בדירה. הייתי צריך…‬
‫לקחת אותך לאנשהו‬ ‫ולשים לך אותה בקלמרי, או משהו כזה.‬
‫זה לא היה זה.‬
‫ההצעה הייתה יפה.‬
‫לא הייתי מודה לך על הקלמרי.‬
‫אבל לא. זה לא היה זה.‬
‫וזה גם לא היה דקסטר.‬
‫כשהיינו יחד…‬ ‫-כלום לא קרה.‬
‫רצית שיקרה?‬
‫אהבת אותו?‬
‫אני מניחה.‬
‫אבל לפני שנים, אחרי אדינבורו.‬
‫לפני שפגשתי אותך.‬
‫מה שהכי מעציב אותי זה כל התמונות ההן.‬
‫יש לך מאות עם דקסטר, ‬
‫ובקושי הצטלמת איתי.‬
‫אולי תצלם כמה עכשיו.‬
‫בחייך, אמה.‬ ‫-סליחה.‬
‫לא, את פשוט מצחיקה יותר ממני, ‬ ‫וזו אמורה להיות הקריירה שלי.‬
‫את מוכשרת מאוד.‬
‫כדאי שתעשי משהו עם זה.‬
‫הכתיבה.‬ ‫-זה אמור להיות פרטי.‬
‫מה הטעם?‬
‫לא השירים. הם נוראיים.‬
‫אבל הסיפורים וכל זה, ‬ ‫והדברים לגבי בית הספר.‬
‫האיורים הקטנים ההם. הם מצחיקים.‬
‫כדי שתראי אותם למישהו.‬
‫תודה.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫הרגליים שלי לא מתפקדות.‬
‫אני ממש מתגעגע אלייך.‬
‫לדעתך זה יעבור?‬
‫אני בטוחה שכן.‬
‫אבל אני לא יכולה לעזור.‬
‫טוב, את… יכולה פשוט לשנות את דעתך.‬
‫נו, טוב.‬
‫מי שלא מבקש, לא מקבל.‬
‫אני עדיין חושב שאת סוף הדרך, ‬
‫אמה מורלי.‬
‫לא, אתה.‬
‫אוי, אתה בסדר?‬
‫קצת סלפסטיק.‬
‫ואו, זה מעולה.‬ ‫-תודה.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫אם אי פעם יהיה לי טלפון נייד, ‬ ‫תוכל להזמין אותי לארוחת ערב.‬
‫אתן לך חצי שנה להיכנע.‬
‫- אנה -‬
‫- בן -‬
‫- סיליה טי -‬
‫- דקסטר אם -‬
‫היי, הגעתם לטילי.‬ ‫-וגרהם.‬
‫אנחנו לא בבית, אז תשאירו הודעה.‬
‫היי. זו אני.‬
‫אני מדברת מהטלפון הנייד החדש שלי.‬
‫אני בבית.‬
‫כמובן, יש לי נייד, ‬ ‫אז אני יכולה להיות בכל מקום.‬
‫אבל לא. אני בבית.‬
‫חופשת הקיץ בבית הספר התחילה.‬
‫שישה שבועות.‬
‫כן, יש לי שישה שבועות שלמים של חירות.‬
‫אולי אסע לאנשהו.‬
‫קלאב טרופיקנה, המשקאות בחינם.‬
‫או איזה שייט.‬
‫כן, בכל אופן, אני מקווה ששלומכם טוב.‬
‫אצטרך לבקר בקרוב, ‬ ‫כל עוד אני חופשייה משלשלאות ביה"ס.‬
‫מתגעגעת.‬
‫ביי.‬ ‫-המורה מורלי?‬
‫המורה מורלי?‬
‫המורה מורלי, זו את?‬
‫אה. אוי!‬
‫סוניה ריצ'רדס, שלום.‬
‫בנים נתנו לי להחזיק את זה ואז ברחו.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫את בקולג'.‬
‫אני ממש שמחה. מדהים שם?‬
‫מעולה. נשארה לי שנה.‬ ‫-ואז?‬
‫אוניברסיטה, אני מקווה.‬ ‫-ואו.‬
‫ספרות אנגלית באדינבורו.‬
‫אם יקבלו אותי.‬
‫את תהיי נכס עבורם.‬ ‫-אם כן, זה יהיה בזכותך.‬
‫אני צריכה…‬
‫היה נחמד לראות אותך.‬
‫רק קניות להמשך השבוע.‬
‫- מבוסס על הרומן "יום אחד" ‬ ‫מאת דייוויד ניקולס -‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬