‫הרכבת של 13:25 לפריז גאר דו נורד‬
‫עומדת לצאת מרציף שלוש.‬
‫אני לא מבין. חשבתי שזה סוכם.‬
‫על מה עוד צריך לדבר?‬
‫המיקסר? למה היא צריכה את המיקסר?‬
‫המנגל?‬
‫אין לי גינה.‬
‫כפי שהיא יודעת, ‬
‫אין לי גינה.‬
‫- נישה האלידיי נגד העולם כולו -‬
‫- אמה מורלי‬ ‫אחת הסופרות המלהיבות בבריטניה -‬
‫- 15 ביולי -‬
‫- 15 ביולי 1999 -‬
‫- פריז -‬
‫- יום -‬
‫- אחד -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫את נראית שונה.‬ ‫-כן?‬
‫אם זו הייתה מסיבת תחפושות, ‬ ‫התחפושת שלך הייתה פריזאית מתוחכמת.‬
‫טוב. אז מה התחפושת שלך?‬
‫התחפשתי לגרוש אובדני ודפוק.‬
‫לפחות אתה לא ממורמר.‬
‫שאחזור פשוט לרכבת?‬ ‫-לא, עוד לא. בוא.‬
‫מה המרחק לדירה שלך?‬
‫חשבתי שקודם נטייל. נבקר באתרים.‬
‫אוקיי.‬
‫זה בסדר?‬
‫ברור. כן.‬
‫לא היית חייבת לפגוש אותי, את יודעת.‬ ‫-ברור שכן. תייר.‬
‫פריז הולמת אותך.‬
‫כן, כיף לי פה.‬
‫אני רואה. השתנית.‬
‫בחודשיים?‬
‫את נראית יפהפייה.‬
‫מתי היית בפעם האחרונה בפריז?‬ ‫-לפני שלוש שנים בערך.‬
‫אשתי ואני באנו לחופשה קצרה.‬ ‫לקחנו חדר במלון ג'ורג' החמישי.‬
‫אז זה היה פאקינג בזבוז של כסף.‬
‫תעשי לי טובה. אם אזכיר את זה שוב, ‬ ‫תוכלי פשוט לדחוף אותי לתעלה?‬
‫זה לא מפריע לי.‬
‫אבל לא בגלל זה באתי.‬
‫אוקיי.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על זה.‬
‫על מה שקרה.‬
‫כן, אפשר.‬
‫אבל מאוחר יותר.‬
‫כאן?‬
‫שנזמין יין?‬
‫לא בשבילי, תודה. סוג של הפסקתי עם זה.‬
‫באמת? כמה זמן?‬
‫בערך חודש.‬
‫זו לא גמילה או משהו כזה.‬
‫פשוט מנסה להימנע מזה.‬
‫שום דבר טוב לא יצא מזה, אז…‬
‫טוב. אז רק קפה.‬
‫רק קפה.‬
‫דקס, תקשיב, יש משהו שאני…‬
‫- נישה האלידיי -‬
‫תוכלי בבקשה לחתום לי על זה?‬ ‫-די עם השטויות.‬
‫את חייבת. משהו אישי עם התאריך של היום.‬
‫רק למקרה שממש תתפרסמי ואצטרך כסף.‬
‫קראת אותו בכלל?‬
‫התחלתי. פשוט לא עברתי את עמוד ארבע.‬
‫אמה, חשבתי שהוא מעולה.‬
‫זה סתם ספר ילדים טיפשי.‬
‫"הסופרת החדשה‬ ‫המלהיבה ביותר מאז סו טאונסנד."‬
‫לפי האחיינית בת ה-12 של המו"ל.‬ ‫-לפי הסאנדיי טיימס.‬
‫קראתי אותו בבת אחת, ואת זה אומר מישהו‬
‫שקורא את "הווארדס' וויי" כבר 15 שנים.‬
‫התכוונת ל"אחוזת הווארד".‬ ‫"הווארדס' וויי" זה משהו אחר.‬
‫לא משנה.‬
‫אהבתי אותו.‬
‫אוקיי.‬
‫אל תקרא עכשיו. תקרא אחר כך.‬
‫אז תגיד לי. מה קורה?‬
‫הגירושים ייכנסו לתוקף בספטמבר.‬
‫חודש לפני יום הנישואים שלנו.‬
‫כמעט שנתיים שלמות‬
‫של חדוות כלולות.‬
‫דיברתם?‬
‫לא אם אני יכול להימנע מזה.‬
‫הפסקנו לצרוח עלבונות ולזרוק דברים.‬
‫עכשיו זה רק "כן", "לא", ‬
‫"שלום", "להתראות".‬
‫פחות או יותר מה שאמרנו כשהיינו נשואים.‬
‫שמעת שהן עברו לגור עם קאלום?‬
‫כן. טילי סיפרה לי.‬
‫כן, איזו אחוזה מטורפת בקלארקנוול, ‬
‫שהיינו הולכים אליה למסיבות. כן, אז…‬
‫זה נחמד.‬
‫אתה מדבר עם קאלום, או…‬
‫אלוהים, לא.‬
‫הוא ניסה.‬
‫הוא משאיר לי הודעות. רציני ומנסה לעודד.‬
‫בקטע של, ‬
‫ "טוב, אחי. בוא נצא לבירות." ‬
‫ "תתקשר אליי. נלבן עניינים." ‬
‫מניאק.‬
‫אולי אלך.‬ ‫הוא עדיין חייב לי שכר של שלושה שבועות.‬
‫ומה שלום ג'ז?‬
‫סליחה. לא חייבים לדבר על זה.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫היא אצלי פעם בשבועיים.‬
‫ביקור של לילה עלוב אחד.‬
‫תוכל לבקש עוד זמן?‬
‫כן, אבל…‬
‫כבר עכשיו אפשר לראות את הפחד בעיניים שלה‬ ‫כשאימא שלה משאירה אותה ונוסעת.‬
‫"לא. אל תשאירי אותי פה‬ ‫עם היצור העלוב והמוזר הזה."‬
‫ואני קונה לה הרבה מתנות, אם.‬
‫זה פאתטי.‬
‫אני… את יודעת.‬
‫יש ערימת מתנות בכל פעם שהיא באה.‬
‫זה כמו בוקר חג המולד בכל פעם.‬
‫כי אם אנחנו לא פותחים מתנות, אז…‬
‫אני לא יודע מה לעשות איתה.‬
‫אם אנחנו לא פותחים מתנות, היא פשוט…‬
‫היא פשוט מתחילה לבכות‬
‫ורוצה את אימא.‬
‫ובזה היא מתכוונת לאימא ולחרא הזה, קאלום.‬
‫אני אפילו לא יודע מה לקנות לה, ‬
‫כי בכל פעם שאני רואה אותה, היא שונה.‬
‫אתה מסובב את הגב‬
‫לשבוע, עשרה ימים, ו…‬
‫הכול משתנה.‬
‫והיא התחילה ללכת.‬
‫אלוהים, היא התחילה ללכת ופספסתי את זה.‬
‫איך? איך אני יכול לפספס את זה? זה לא…‬
‫זה לא התפקיד שלי?‬
‫פאק, סליחה. זין.‬
‫סליחה.‬
‫זו לא הייתה התוכנית.‬
‫תפסיק להתנצל, דקס.‬
‫אתה לא צריך תוכנית.‬
‫זו רק אני.‬
‫הדירה שלי בערך חצי שעה מכאן.‬
‫אל תדמיין‬ ‫חלונות גדולים או פרקט או משהו כזה.‬
‫זה רק שני חדרים בבניין עם חצר פנימית.‬
‫גארט.‬
‫כן, בדיוק. גארט.‬
‫גארט סופרים.‬
‫ "שנת השבתון שלי", אומרת אמה, בת 33.‬
‫חיה את החלום.‬
‫טוב, רשמית, אני עובדת. ספר שני.‬
‫נישה האלידיי יוצאת לטיול שנתי‬ ‫בפריז ומתאהבת בבחור צרפתי, ‬
‫לוק גרנובל.‬
‫אז אני כאן.‬
‫עושה מחקר.‬
‫לאן נסחפת.‬
‫לא יודע, אם.‬
‫כאילו, ‬
‫כשהייתי צעיר יותר, הכול נראה אפשרי, ו…‬
‫עכשיו כלום לא נראה אפשרי.‬
‫רק איבדת את הביטחון העצמי. זה הכול.‬
‫עברה עליך תקופה דפוקה, ‬
‫אבל מתישהו תחשוב על זה כתקופה של דף חדש.‬
‫מה קורה מבחינת עבודה?‬
‫לא הרבה.‬ ‫-יש הרבה דברים שתוכל לעשות.‬
‫כמו מה?‬
‫לא יודעת. מדיה.‬
‫תוכל לנסות לחזור שוב להנחיה.‬
‫מה לגבי צילום? או אוכל?‬
‫תוכל לעשות משהו עם אוכל.‬ ‫-אין לי ניסיון.‬
‫אין לי הכשרה בכלום.‬
‫יש לך תואר.‬ ‫-ציון נמוך באנתרופולוגיה.‬
‫היי. אנשים תמיד יצטרכו אנתרופולוגים.‬
‫אז זו שיחת העידוד שלך?‬
‫זהו. איך היה?‬
‫עדיין בא לי לקפוץ לתעלה.‬
‫בוא. נלך.‬
‫זה פה.‬
‫הגענו. "שה מואה." ‬
‫ואו. זה…‬
‫הספר השני? כן, אבל אל תקרא. זה לא מוכן.‬
‫אה, סליחה. סליחה.‬
‫דקס.‬
‫סליחה. אני פשוט קצת לחוץ.‬
‫העניין הוא, דקס, שפגשתי מישהו.‬
‫פגשת מישהו?‬
‫כן.‬
‫אוקיי. מי?‬
‫קוראים לו ז'אן-פייר. ז'אן-פייר דוסולייה.‬
‫הוא צרפתי?‬
‫לא, דקס. הוא ולשי.‬
‫טוב…‬
‫כן, זה… אני שמח בשבילך, אם.‬
‫זה ממש מעולה.‬
‫חבל שלא אמרת לי.‬ ‫-הרגע הגעת.‬
‫כן. לא, אני מתכוון לפני שבאתי.‬
‫לא דיברנו הרבה.‬
‫חוץ מאימייל פה ושם, ועכשיו אתה כאן.‬
‫באתי לדבר על מה שקרה.‬ ‫-מה יש לומר? שכבנו פעם אחת.‬
‫שלוש פעמים.‬
‫לא התכוונתי למספר המשגלים.‬ ‫התכוונתי לאירוע.‬
‫לאותו לילה. בילינו יחד לילה אחד.‬
‫ואז אני פתאום שומע שברחת לפריז, ‬
‫ונזרקת מתחת לצרפתי הראשון שראית.‬
‫נזרקתי? תזדיין, דקסטר.‬
‫לא התכוונתי לזה ככה.‬
‫ולא ברחתי. הכרטיס כבר היה מוזמן.‬
‫למה נדמה לך שהכול קורה בגללך?‬
‫לא יכולת להתקשר אליי?‬
‫לבקש ממך רשות?‬ ‫-כדי לראות איך אני מרגיש לגבי זה.‬
‫כדי לדבר על אותו לילה.‬
‫אולי על המשמעות שלו. לא יודע.‬ ‫-זה מדהים.‬
‫אתה כועס כי לא דנו לגבי הרגשות שלנו.‬
‫כי לדעתך הייתי צריכה לחכות לך.‬
‫לא לחכות.‬
‫מה?‬
‫אתה מבין שיש פה סוג של אירוניה?‬
‫איך?‬
‫רוצה לדבר על אותו לילה? בוא נדבר עליו.‬
‫שנינו היינו די שיכורים.‬ ‫-אני לא.‬
‫ניסית להוריד תחתונים לפני שהורדת מכנסיים.‬
‫זה לא היה כל כך נורא. נכון?‬
‫אל תחפש מחמאות. בוא ושב.‬
‫אני חושבת‬
‫שהיית נסער מאוד ודי כועס באותו יום, ו…‬
‫באת וזה פשוט קרה.‬
‫עם כל מה שקרה עם סילבי, ‬ ‫ובגלל שלא ראית את ג'סמין הרבה, ‬
‫אני חושבת שהיית בודד, ‬ ‫ואני הייתי כתף לבכות עליה.‬
‫או לשכב איתה.‬
‫הייתי כתף לשכב איתה.‬
‫אז זה מה שאת חושבת?‬ ‫-זה מה שאני חושבת.‬
‫אז שכבת איתי כדי לשפר את ההרגשה שלי?‬
‫הרגשת יותר טוב?‬
‫כן, הרבה יותר טוב.‬
‫אוקיי, אז גם אני. הינה.‬
‫זה היה סקס של רחמים.‬
‫אלה לא היו רחמים, ואתה יודע את זה.‬
‫חשבתי על זה.‬
‫הרבה.‬
‫לא הפסקתי לחשוב על זה.‬
‫מאז שזה קרה.‬
‫את ואני.‬
‫כן, גם אני חשבתי על זה.‬
‫בסוף שנות ה-80 חשבתי רק על זה.‬
‫ועכשיו?‬ ‫-עכשיו?‬
‫הזמן שלנו עבר.‬
‫איך את יודעת אם לא ננסה?‬
‫כי אני יודעת, דקסטר. כי פגשתי מישהו אחר.‬
‫ואני לא יכולה להיות איזו ברירת מחדל שלך‬ ‫כשאין לך אופציות אחרות.‬
‫זה לא המצב.‬
‫זה היה רק סקס, דקסטר.‬
‫עם כל הכבוד, אם, את מבלבלת במוח.‬
‫עם כל הכבוד, דקס, ‬ ‫אתה לא יכול לצוץ כשמצבך בקאנטים, ‬
‫ "אין כמו אמה. היא תמיד תהיה גיבוי שלי." ‬
‫אני לא פרס הניחומים, טוב?‬ ‫-זה לא מה שאני חושב.‬
‫זה ההפך. אני…‬
‫מי זה?‬
‫זה ז'אן-פייר.‬
‫בוא נהיה נחמדים? חשבתי שאולי נאכל יחד.‬
‫רעיון טוב.‬
‫היי.‬ ‫-הי.‬
‫דקסטר, ז'אן-פייר. ז'אן-פייר, דקסטר.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-היי.‬
‫שמעתי עליך המון.‬
‫דקסטר המפורסם.‬
‫כן.‬
‫ספר לי הכול על אמה.‬
‫הכול?‬
‫איפה להתחיל?‬
‫לא, קודם אתה. איך נפגשתם?‬
‫בביסטרו.‬
‫כן, היא קראה, ‬
‫ובדרך כלל אנשים שקוראים במקומות ציבוריים, ‬
‫לרוב הם רק מעמידים פנים שהם קוראים, נכון?‬
‫אבל היא הייתה לגמרי ממוקדת.‬
‫זה עניין אותי.‬
‫אז שאלתי אותה על הספר, ‬ ‫שהיה "הזר" מאת קאמי.‬
‫לא קראתי אותו.‬
‫זה בסדר. בכל אופן, ‬ ‫היא קראה אותו בצרפתית המקורית‬
‫ודיברה הרבה על קאמי.‬
‫ככה גיליתי שהיא חנונית אמיתית.‬
‫חנונית יומרנית.‬
‫כן.‬
‫בדיוק. אבל אתה כבר יודע את זה, נכון?‬
‫כן.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫הזמנתי שולחן לשעה שבע.‬
‫ל'גוויל.‬ ‫-מגניב.‬
‫זה מוקדם, אבל לא השגתי לשעה מאוחרת יותר.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫שנלך?‬
‫כן, בעצם, מצטער. נראה לי ש…‬
‫נראה לי שנדבקתי במשהו ברכבת.‬
‫אני מרגיש נפיחות בגרון.‬
‫בלוטות נפוחות או משהו.‬
‫נראה לי שאלך לישון מוקדם.‬
‫טוב, בטוח?‬
‫כן, לגמרי. כן, לכו.‬
‫או שאוכל להישאר.‬
‫לא, ממש לא. לכו.‬
‫סליחה שאני משעמם.‬
‫אהיה בסדר מחר.‬
‫ביי.‬
‫אישן אצל ז'אן-פייר הלילה, ‬ ‫אז תוכל לישון על המיטה.‬
‫אחזור בבוקר.‬
‫תרגיש טוב.‬
‫- לחבר הכי טוב שלי‬ ‫ברוך הבא לפריז, נשיקות! אמה -‬
‫מה העניין? מה קרה?‬
‫מה?‬
‫זו המילה הצרפתית ל "דלקת גרון" .‬
‫דלקת הגרון שהמצאת.‬ ‫אמרתי לז'אן-פייר שגם אני נדבקתי בה.‬
‫אם תשחק איתי, דקסטר.‬
‫אני לא.‬ ‫-לא, אני רצינית.‬
‫אם תמשוך אותי באף או תאכזב אותי‬ ‫או תבגוד בי, ‬
‫אני ארצח אותך.‬
‫נשבעת באלוהים, אני אוכל לך את הלב.‬
‫אני לא אעשה את זה, אם.‬
‫לא?‬
‫נשבע.‬
‫מה?‬
‫פשוט חשבתי שסוף סוף הצלחתי להיפטר ממך.‬
‫אני לא חושב שאת יכולה.‬
‫- מבוסס על הרומן "יום אחד" ‬ ‫מאת דייוויד ניקולס -‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬