‫"היא ציינה באופן שכלתני‬ ‫מועדים כשחזרו מדי שנה."‬
‫"יום הולדתה, וכל יום אחר‬
‫שחשיבותו נגזרה מאירועים‬ ‫שבהם היה לה חלק כלשהו."‬
‫"לפתע היא חשבה אחר צוהריים אחד‬ ‫שיש עוד מועד‬
‫בעל חשיבות גדולה יותר."‬
‫ "יום מותה." ‬
‫"יום שנותר ערמומי ונסתר‬ ‫בין כל יתר ימות השנה, ‬
‫אבל בכל זאת, היה קיים."‬
‫ "מתי יחול?" ‬
‫אתה מבין?‬
‫נראה לי.‬
‫יש לנו יום לידה.‬
‫ויש לנו יום מוות. יום שבו נמות.‬
‫ "יום ערמומי ונסתר." ‬
‫לא אהבת?‬
‫זה הדהים אותי בגיל 14,‬ ‫אז נראה לי שאתה מוכן לזה עכשיו.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫כתבתי בפנים.‬
‫ "לעולם לא תקרא את זה." ‬
‫ "חג מולד שמח, למרות זאת." ‬
‫ "באהבה, נראה לי, אם." ‬
‫ "דצמבר 1988." ‬
‫זה נוגע ללב.‬
‫תודה.‬
‫סליחה. לא קניתי לך כלום.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אקח לך מזומן מהארנק אחר כך.‬ ‫או מהארנק של אבא שלך.‬
‫שלום לכם.‬
‫ארוחת ערב.‬
‫תודה, אליסון.‬
‫אקרא את זה.‬
‫תודה.‬
‫שנלך?‬ ‫-כן.‬
‫- יום -‬
‫- אחד -‬
‫- 22 בדצמבר 1988 -‬
‫- 15 ביולי 2003 -‬
‫אימא!‬
‫יש!‬
‫תיכנסי, מתוקה. בואי.‬
‫קאלום כבר למעלה. תכף אעלה. רק רגע.‬
‫ידעתי שלא היית צריך ללכת לזה היום.‬
‫מה זאת אומרת? זה היום שלי. נהנינו מאוד.‬
‫התקשרו אליי, דקסטר, אימהות שאמרו שאתה…‬
‫לא נכון.‬ ‫-מה לא נכון?‬
‫מה שאת עומדת להגיד.‬
‫שתית.‬ ‫-לא.‬
‫טוב, היו בקבוקי בירה במסיבה.‬
‫וודקה?‬ ‫-במסיבה לילדים?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אבל כשאני חושב על זה, ‬
‫היו קצת שטויות אחרי הקינוח.‬
‫דקסטר, אני מריחה את זה.‬
‫לוודקה אין ריח.‬
‫זו אשמתי.‬
‫זה לא היה היום המתאים.‬
‫זה בסך הכול יום.‬
‫דקס, בוא תיכנס.‬
‫תודה, אבל יש לי סידורים.‬
‫תיזהר. מסטול!‬ ‫-סליחה.‬
‫לא יכול להגיש לך, אחי.‬
‫אוקיי.‬
‫מונית.‬
‫זוז, יא זין!‬
‫אתה רוצה לאפ דאנס?‬
‫לפני שנה, אמה מתה.‬
‫נהרגה, יותר נכון.‬
‫נהרגה‬
‫על ידי נהג חסר זהירות.‬
‫מצטער, ברברה.‬
‫דקסי מבאסי.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬
‫מה את פאקינג עושה?‬ ‫-יא חולה בראש! סטיב!‬
‫דיברתי איתך.‬
‫רגע! לא, חכה!‬
‫אני צריך את כרטיס האשראי שלי.‬
‫קאלום!‬
‫מצטער, סילבי.‬
‫דקסטר, בוא.‬
‫אל תבכה.‬
‫פשוט… תקשיב לי.‬
‫רק צריך לנקות אותך.‬
‫ביקשתי ממך להשגיח עליה לשתי דקות.‬
‫היא לא רוצה אותי, אלא אותך.‬
‫למה נראה לך? אתה לא מנסה איתה בכלל.‬
‫הינה התחלנו.‬ ‫-אתה לא מתעניין בה.‬
‫אתה מבהיר את זה לגמרי. זה בכלל מפליא ש…‬
‫למה אנחנו חייבים לדבר על זה עכשיו?‬
‫אלוהים.‬
‫תיכנס.‬
‫אחמם מרק.‬
‫בלי מרק.‬
‫אתה צריך לאכול משהו.‬
‫"היא ציינה בצורה שכלתנית‬ ‫מועדים כשחזרו מדי שנה."‬
‫"לפתע היא חשבה אחר צוהריים אחד‬ ‫שיש עוד מועד‬
‫בעל חשיבות גדולה יותר."‬
‫ "יום מותה." ‬
‫"יום שנותר ערמומי ונסתר‬ ‫בין כל יתר ימות השנה."‬
‫אתה מבין?‬
‫נראה לי.‬
‫יש לנו יום לידה.‬
‫ויש לנו יום מוות.‬
‫התאריך שבו נמות.‬
‫ "יום ערמומי ונסתר." ‬
‫היא הייתה קצת שיכורה, נראה לי, לא?‬
‫אולי קצת.‬
‫נראה לי שהייתה לחוצה.‬
‫כל הצעקות על מדינת רווחה.‬
‫היא סוציאליסטית. זה חשוב לה.‬
‫לא משנה אם היא סוציאליסטית, ‬
‫אין צורך לצעוק.‬
‫היא קראה לי פשיסט בורגני.‬
‫דקסטר.‬
‫יש לי יין טוב יותר שתוכל לקחת למעלה.‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫דקסטר?‬
‫זה יהפוך לפסטיבל שנתי, לדעתך?‬
‫תקשיב, אני ממש לא רוצה לנהל‬
‫שיחת נפש.‬
‫אתה רוצה?‬
‫לא.‬
‫לא, אני מעדיף שלא.‬
‫רק אומר שלדעתי הדבר הכי טוב שתוכל לעשות‬
‫זה לנסות לחיות את החיים‬
‫כאילו שהיא עדיין פה.‬
‫אתה לא חושב שזה עדיף?‬
‫אני לא יודע אם אני מסוגל.‬
‫אתה צריך לנסות.‬
‫מה לדעתך אני עשיתי בעשר השנים האחרונות?‬
‫- 15 ביולי 2003 -‬
‫- 15 ביולי 2004 -‬
‫שיט. סליחה. לא רציתי לאחר.‬
‫אלוהים.‬
‫הפתעה!‬ ‫-הפתעה!‬
‫הפתעה.‬
‫לא רצינו שתהיה לבד הערב.‬
‫דירה מעולה. ממש קרובה להית'.‬
‫וממש רחוקה מהרכבת התחתית.‬
‫עוד לא עשיתי בה כלום.‬
‫אני עדיין פורק.‬
‫בוא, מתוקי.‬
‫הינה.‬
‫לא ייאמן שחלפו שנתיים.‬
‫לחייך, דקס.‬
‫לחיי התחלות חדשות.‬
‫ולחיי אמה.‬
‫לחיי אמה.‬ ‫-לחיי אמה.‬
‫פשוט אמשיך לחבק אותך.‬
‫הילדים שלך ינקו, סטיבן?‬
‫מה?‬
‫לא, אנחנו… אנשים לא…‬
‫לא.‬
‫בדק בית.‬
‫נשמע יציב.‬
‫כן, טוב, קניתי אותה, אז…‬
‫נחמד שכולם פה.‬
‫מה עוד היינו עושים?‬
‫בשנה שעברה‬
‫חזרתי לדירה הישנה שלנו בקלפטון‬
‫ועמדתי בחוץ ולא הרגשתי כלום.‬
‫אני הרגשתי משהו.‬
‫הרגשתי שאם היית נשארת בה, היית עושה קופה.‬
‫קלפטון די נחשקת.‬ ‫-גרהם, אולי תרד מזה?‬
‫המקום ההוא היה חורבה.‬
‫יותר טוב מדירת הזיונים הדפוקה שלך.‬
‫אני מסכים. זו הייתה דירה מגוחכת.‬
‫הדירה הזו הייתה מדהימה.‬
‫אמה לא אהבה את הדירה הזו.‬
‫אולי נהפוך את זה למשהו שנתי.‬
‫נדבר על הזיכרונות שלנו מאמה.‬
‫נקפיד לבדוק מה שלום כולם.‬
‫איאן. אלוהים.‬
‫לא ראיתי אותך מאז…‬ ‫טוב, מאז שאמה זרקה אותך.‬
‫עוגיות.‬
‫אני אלך.‬
‫שלום.‬
‫זה בטח יום קשה מאוד בשבילך.‬
‫לא יודע.‬
‫זה בסך הכול יום.‬
‫הופתעתי כשטילי הזמינה אותי.‬
‫שמחתי. טוב, ‬
‫לא שמחתי.‬
‫מה שלומך, דקסטר?‬
‫תמיד חשבתי שאתה דפוק.‬
‫כפי שאני בטוח שאתה יודע, פשוט‬
‫מוערך יתר על המידה.‬
‫אבל…‬
‫אבל אמה, ‬
‫היא ממש אהבה אותך.‬
‫כן. זה היה ברור לגמרי.‬
‫שימחת אותה מאוד.‬
‫וזה היה מעצבן.‬
‫לא ממש.‬
‫טוב.‬
‫אני…‬
‫כן. כדאי שאחזור למשפחה.‬
‫לא אימא ואבא.‬
‫יש לי אישה ושלושה ילדים עכשיו.‬
‫ואו. באמת?‬
‫סליחה. זה נשמע כאילו‬ ‫שאני שמח לאיד או משוויץ?‬
‫לא. ממש לא.‬
‫תקשיב.‬
‫אני מניח שהנקודה היא…‬
‫אלוהים, מה הנקודה?‬
‫אני חושב שלא ציפיתי לשום דבר מזה.‬
‫לא חשבתי שזה משהו שאשיג.‬
‫אז רק רציתי לעודד אותך‬
‫לא לוותר.‬
‫טוב…‬
‫טונטון.‬
‫מה יש בטונטון?‬
‫שם אנחנו גרים.‬
‫זה לא במרחק שלוש שעות?‬
‫פחות או יותר.‬
‫ובאת עד פה?‬
‫תשמור על עצמך, דקסטר.‬
‫קדימה.‬
‫צריך ללכת.‬ ‫-כולם הולכים?‬
‫חשבתי שאולי זה הספיק לך ותרצה קצת שקט.‬
‫גרהם.‬ ‫-תודה, אבא.‬
‫כל הילדים פה? כולם הלכו לשירותים?‬
‫טוב, בואו.‬
‫להתראות, מכוער.‬
‫אנחנו אוהבים אותך.‬
‫ביי.‬
‫ביי. אוקיי.‬
‫הראשון שמגיע לאוטו ישב מקדימה. בואו.‬
‫אני לא רוצה להציק, ‬
‫אבל כדאי שמישהו יטפל בקרניזים.‬
‫סבבה.‬
‫תתקשר אם אתה צריך. התקדמת המון בשנה הזו.‬
‫הצטערתי לשמוע עלייך ועל קאלום.‬
‫זה בסדר.‬
‫החלטה גרועה שלי.‬
‫לא הייתי מאשימה אותך אם היית נקרע מצחוק.‬
‫בחיים לא.‬
‫בכל זאת. עכשיו שנינו לבד, ‬ ‫אולי כדאי שנחזור להיות יחד.‬
‫לא יודע.‬ ‫-דקסטר, אני צוחקת.‬
‫אה, טוב.‬
‫להזיז יותר את הפנים, או מה?‬ ‫-לא. זה היה מצחיק.‬
‫זה היה מצחיק.‬
‫טוב, אני עובדת על זה.‬
‫ג'סמין.‬
‫רק שנייה.‬
‫ביי, אבא. אוהבת אותך ממש קצת.‬
‫אוהב אותך טיפה.‬
‫פיפס.‬ ‫-מולקולה.‬
‫נתראה בשבת.‬
‫- אמה -‬
‫לא מפריע לי, שתדע.‬
‫אם תיפטר מהכול.‬
‫בחיים לא אעשה את זה.‬
‫אבל תשמור את התמונות.‬
‫הייתי די מהממת לפני גיל שלושים.‬
‫למרות שלא הבנתי את זה אז.‬
‫אני כן.‬
‫לפעמים.‬
‫ולפעמים לא.‬
‫זה לא תמיד יהיה ככה.‬
‫למה לא?‬
‫מה ישנה את זה?‬
‫הזמן.‬
‫לא, זה…‬
‫אני ממש מרגיש את העננים מתפזרים, אם.‬
‫כן, אתה מצחיק.‬
‫טוב.‬
‫לפחות השנה תוכל לאבד הכרה על שטיח משלך.‬
‫אין מספיק בבקבוק בשביל זה.‬
‫כן.‬
‫אז תלך לחנות המשקאות.‬
‫ותקנה עוד שני בקבוקים. ואולי סיגריות.‬
‫ואז תעשן אותן כאן, ותתחרט על זה, ‬
‫כי הריח אף פעם לא ייעלם לגמרי.‬
‫וטילי תתקשר אליך מאוחר יותר.‬
‫וסילבי.‬
‫אבל לא תרצה להישמע עצוב או שיכור, ‬ ‫אז לא תענה.‬
‫וזה אומר שמחר תצטרך להתקשר לשתיהן‬
‫ולהגיד שנרדמת מוקדם.‬
‫וגם לאבא שלך, כי הן יתקשרו גם אליו.‬
‫אבל הם לא יאמינו לך.‬
‫ותרגיש אשם ויהיה לך הנגאובר ופשוט…‬
‫חרא.‬
‫כל היום.‬
‫וזה יימשך ככה.‬
‫עד שזה לא.‬
‫כי יום אחד, ‬
‫זה לא.‬
‫- 15 ביולי 2007 -‬
‫סליחה. תוכל לרדת מהדשא, בבקשה?‬
‫אה. כן.‬
‫סליחה. פעם היה אפשר‬
‫לרקוד פה.‬
‫אני כאן.‬
‫היית צריכה לומר שלום.‬
‫מתי?‬
‫כשראית אותי בסביבה.‬
‫אבא, מה עשית כשגרת פה?‬
‫מה עשיתי?‬ ‫-לא עשית הרבה, אם זכור לי נכון.‬
‫אני כן. הלכתי להרבה מסיבות.‬
‫אבא, תראה. יש אנשים שם למעלה.‬
‫זה ארתורס סיט.‬
‫מי זה ארתור?‬
‫לא יודע, אבל אנסה לברר.‬
‫איך הם עלו לשם?‬
‫אפשר לטפס.‬
‫אנחנו יכולים לטפס?‬
‫נתראה במלון.‬
‫להתראות, מתוקה.‬
‫אוקיי.‬
‫זה די תלול, ג'זי. את בטוחה?‬
‫בטוחה.‬
‫אוקיי.‬
‫אבא, אתה ממש איטי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫להזמין חילוץ?‬
‫תראי.‬
‫זה המייל המלכותי, ‬
‫והטירה, ‬
‫וגבעת קלטון.‬
‫ושם למטה, ‬
‫שם פגשתי את אמה.‬
‫ידעת שזה יום סנט סווית'ן?‬
‫מה זה?‬
‫15 ביולי.‬
‫אם יורד גשם ביום הזה, יהיה גשום כל הקיץ.‬
‫משהו כזה.‬
‫לא ירד היום גשם.‬
‫אבא.‬
‫אבא, קר לי. אפשר לרדת עכשיו?‬
‫בואי.‬
‫אני יכולה להגיד משהו כדי להרגיע אותך?‬
‫אל תחשוב שנתקעתי על זה.‬
‫אתמול בלילה קרה רק כי היינו שיכורים.‬
‫אמה.‬ ‫-לא. תן לי לסיים.‬
‫אבל‬
‫נהניתי מאוד, בכל אופן.‬
‫לא עשיתי הרבה דברים כאלה.‬ ‫לא כמוך. אבל זה היה נחמד.‬
‫לדעתי אתה נחמד, דקס, כשאתה רוצה להיות.‬
‫ואולי התזמון פשוט גרוע, אבל‬
‫אתה צריך לנסוע לסין או הודו‬ ‫או איפה שזה לא יהיה, ולמצוא את עצמך.‬
‫ויהיה לי די סבבה פה.‬
‫אני לא רוצה לבוא איתך.‬ ‫אני לא רוצה גלויה כל שבוע.‬
‫אני אפילו לא רוצה את המספר שלך.‬
‫אני גם לא רוצה להתחתן איתך‬ ‫או ללדת לך ילדים, ‬
‫ואני לא רוצה עוד סטוץ.‬
‫היה לנו יחד לילה אחד ממש נחמד, וזהו.‬
‫תמיד אזכור אותו.‬
‫ואם נתקל אחד בשני, ‬
‫מתישהו בעתיד במסיבה או משהו, ‬
‫אז גם זה בסדר.‬ ‫פשוט תהיה לנו שיחה ידידותית.‬
‫לא נהיה נבוכים כי הכנסת לי יד לחולצה, ‬
‫ופשוט נהיה…‬
‫סבבה לגבי זה.‬
‫טוב?‬
‫אני ואתה, רק נהיה ידידים.‬
‫מסכים?‬
‫מסכים.‬
‫אבל יש לך חרטות?‬
‫לא.‬
‫"ההיא מהצפון שזיינתי במסיבת הסיום.‬ ‫איך קראו לה?"‬
‫אני לא אהיה הערת שוליים.‬
‫הערת שוליים?‬
‫כן.‬
‫בסיפור חייך.‬
‫בואי, ג'ז.‬
‫אמילי!‬
‫חשבתי שאיבדתי אותך.‬
‫אז…‬
‫נתראה.‬
‫כן, אני מקווה.‬
‫גם אני מקווה.‬
‫ביי, אם.‬
‫ביי, דקס.‬
‫ביי.‬
‫אם?‬
‫- מוקדש באהבה לזכרו של ג'סטין אילי -‬
‫- מבוסס על הרומן "יום אחד" ‬ ‫מאת דייוויד ניקולס -‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬