‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫במשך תשעה חודשים,‬ ‫כולם ניסו לשכנע אותי שאבא שלי מת.‬
‫אומרים שאני בהכחשה.‬
‫שיגידו.‬
‫יש יתרונות להכחשה. תנסו פעם.‬
‫היא יעילה מאוד,‬ ‫וזאת רק הכחשה אם אתה טועה.‬
‫אין בזה שום היגיון.‬
‫אבא שלי הוא הבנאדם האחרון‬ ‫שיכול להיעלם בים.‬
‫החזרה של המצפן הזה אליי,‬
‫המצפן של אבא שלי, שעבר במשפחה מדור לדור…‬
‫זה סימן.‬
‫אבא שלי עדיין חי, ואני אמצא אותו.‬
‫וויזי, תסתמי.‬
‫אלוהים…‬
‫אתה לא וויזי.‬
‫נכון. כן.‬
‫סליחה.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫אני רק משאיר פה ציוד צלילה.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫הסירה הזאת שלנו.‬
‫זה גם המקום היחיד שיש בו מיזוג.‬
‫כן.‬
‫מילאת את המכלים?‬
‫לא. אין חשמל,‬
‫אז המדחסים לא פעלו.‬
‫אז אתה מתגנב לסירה שלנו‬ ‫בחמש בבוקר עם מכלים ריקים?‬
‫אעדכן את וורד.‬
‫טוב. יופי.‬
‫סבבה.‬
‫רק אשאיר את זה…‬
‫כן, באמצע החדר. סבבה.‬
‫זה מה שהוא אמר לי לעשות.‬
‫ביי.‬
‫בעצם, מה בדיוק התכוונת לספר לאבא שלך?‬
‫לא הרבה. רק שפילחת את ציוד הצלילה שלנו.‬
‫טוב. פאק…‬
‫לקחתי בהשאלה לכמה שעות.‬
‫טוב? והחזרתי אותו בלי פגע.‬
‫בלי אוויר.‬
‫תראי… בבקשה, אל תגלי לו.‬
‫טוב? הוא יפטר אותי.‬ ‫-אז מה תעשה?‬
‫תאיים עליי באקדח?‬
‫לא ידעתי שג׳יי־ג׳יי יעשה את זה.‬ ‫-כמה נוח.‬
‫אולי אתה צריך חברים טובים יותר.‬
‫אולי את צריכה חבר יותר טוב.‬
‫אחד שלא גונב?‬
‫תראי…‬
‫בבקשה, אל תגלי לו.‬
‫טוב?‬ ‫-תירגע.‬
‫לא אגיד לו כלום.‬
‫סודך שמור אצלי, ג׳ון ב׳.‬
‫טוב. אתה יכול ללכת.‬
‫טוב. כן.‬
‫אשאיר את זה שם.‬
‫ביי.‬ ‫-להתראות.‬
‫- שירותי הרווחה, זימון לבית משפט -‬
‫שירותי הרווחה! אני יודע שאתה שם!‬
‫עבדתי עליך.‬
‫איזה פרצוף עשית!‬
‫אני לא מבין למה אתה‬ ‫אפילו לא מנסה עם קיארה.‬
‫ברור שהיא אוהבת אותך.‬
‫היא כזה, ״ג׳ון ב׳״…‬ ‫-ככה היא אמרה?‬
‫כולה נלחצה כשצללת.‬ ‫ואז היא נישקה אותך, אחי.‬
‫היא נישקה אותי בלחי.‬
‫לא התנשקנו או משהו.‬
‫קלי קלות, אחי. אל תעשה כאילו לא שמת לב.‬
‫אני רואה לך בעיניים. זה בא לך טוב,‬ ‫ואתה מתחיל להסמיק וזה.‬
‫אני מסמיק?‬ ‫-כן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫היי…‬ ‫-רק הסתכלתי עליו.‬
‫אני מודה, המצפן שלך בסירה של סקוטר…‬
‫זה מוזר.‬ ‫-כן. לכן נדבר עם מיס לנה,‬
‫ונברר מה קורה פה.‬ ‫-אני בטוח שהיא ממש תשמח לדבר איתנו.‬
‫זה לא שבעלה טבע הרגע או משהו.‬
‫- ברוכים הבאים לרוח חופשית‬ ‫בסיס הרייקי שלכם -‬
‫אתה יודע כמו מה הבית הזה נראה?‬ ‫מי שגר פה מעשן יותר מדי וויד.‬
‫בולשיט!‬ ‫-אולי נחזור אחר כך? זה מוקדם מדי.‬
‫שתוק, ג׳יי־ג׳יי.‬
‫תגידי איפה זה או שאני מכסח אותך.‬
‫אני אטביע אותך ב…‬
‫אתה מכאיב לי!‬
‫אני…‬ ‫-שתוק.‬
‫בוא.‬
‫איפה זה?‬
‫אני לא יודעת!‬
‫זה בבית הזה,‬
‫או במקום אחר?‬
‫שתוק!‬ ‫-אתה עדיין מציע שנישאר?‬
‫המצפן לא היה בסירה!‬
‫איפה הוא, לנה?‬
‫אני לא יודעת!‬
‫אל תקשיב.‬
‫זה צבע?‬
‫כן, זה צבע.‬
‫בוא נעוף מפה.‬
‫בוא נלך. הוא…‬ ‫-שתוק.‬
‫ברור שהוא מבריח.‬
‫שתוק.‬
‫אלה האנשים שירו לעברנו!‬
‫חזור אחורה!‬
‫מיס לנה?‬
‫היי…‬
‫את בסדר?‬
‫זה בסדר.‬
‫היא על הפנים.‬ ‫-את צריכה רופא?‬
‫נתקשר למשרד השריף.‬ ‫-לא! בלי שוטרים, בבקשה.‬
‫זה לא טוב. בוא נלך.‬
‫אתם לא צריכים להיות פה.‬
‫זה מספיק בשבילי. בוא.‬ ‫-חכה.‬
‫מה את יודעת עליהם?‬
‫הם חיפשו משהו.‬
‫זה קשור לזה?‬
‫את יודעת משהו על זה?‬
‫זה של אבא שלי, וזה היה אצל סקוטר.‬
‫למה?‬
‫זה לא היה אצל סקוטר, טוב?‬
‫אל תגלה לאף אחד שזה אצלך.‬
‫למה?‬ ‫-אסור שיידעו שזה אצלך.‬
‫אתם חייבים ללכת מפה!‬ ‫-מה את יודעת על המצפן?‬
‫לכו! החוצה!‬ ‫-בוא נלך.‬
‫בנאדם… זה מטורף.‬
‫אגתה בת זונה!‬
‫לגמרי.‬
‫אני לא יכול להפסיק לחשוב על זה.‬
‫זה רץ לי בלולאה. ״תורך, אחי.״‬
‫אחי, הוא כיוון לך חצי־אוטומטי לראש.‬ ‫-כן, זה מטורף.‬
‫בלי נצרה.‬
‫איזה פוג.‬ ‫-הם פוגס, גבר.‬
‫כדאי שתהיה חמוש.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫צריך להשיב אש. להגן על הבית. נכון?‬
‫עדיף על להיתקע בלי.‬ ‫-תקשיבו, חבר׳ה,‬
‫אני אחזיר להם. אני הופך את זה לפרויקט קטן.‬
‫ככה צריך, גבר.‬
‫היי, זאת שרה.‬
‫אז השארת אותה בסירה, נכון?‬
‫טוב. תספרי לי איך היא נראית.‬
‫יש לה חדק ואוזניים כחולות.‬
‫טוב. אמצא לך אותה.‬
‫זהירות מהחשמל.‬
‫אל תדאגי, אהיה בסדר.‬
‫זה מסוכן…‬ ‫-מה היא עושה?‬
‫תראה. היא תיפול ותעשה מזה דרמה.‬
‫היי! יש 14,000 וולט בכבלים האלה!‬
‫שרה, תיזהרי!‬
‫מה, היא עושה צחוק? שרה, רדי משם מייד!‬
‫רוז, תירגעי. אני אתלטית.‬
‫אני מסתדרת.‬
‫את תתחשמלי! רדי משם!‬
‫היא רק רוצה תשומת לב.‬ ‫-את צוחקת עליי?‬
‫שרה, זה לא מצחיק.‬
‫אספר על זה לאבא שלך, שרה!‬
‫שרה מטוגנת.‬
‫רייף, אחותך משוגעת.‬
‫אני רואה אותה.‬
‫שרה!‬
‫בחיי, כשאספר לאביך על זה…‬
‫אלוהים…‬ ‫-שרה!‬
‫שרה!‬
‫זה מנותק.‬
‫אלוהים…‬ ‫-עבדה עליכם.‬
‫פראיירים.‬
‫אלוהים…‬ ‫-טופר, ההבעה שלך!‬
‫כן… סליחה שאכפת לי. מודה באשמה.‬
‫מזל טוב, נקבה. אתה רשמית הכלבה שלה.‬
‫טוב…‬
‫רשמית. ידעת? אתה רשמית הכלבה שלה.‬
‫אתה מודאג, כמו בנאדם נורמלי.‬
‫היא הייתה עלולה למות.‬
‫היא עושה דברים כאלה כל הזמן.‬
‫אבל אם תגיד משהו, היא תגיב כאילו‬ ‫אמרת לה מה לעשות, ואז תהיה כמו דני.‬
‫רגע, דני? מה קרה עם דני?‬
‫היא בגדה בו. ועם זה שהיה לפניו.‬
‫אתה יודע מה זה אומר?‬
‫אתה הבא בתור. הפראייר הבא.‬
‫ואיך שהיא פלירטטה עם ג׳ון ב׳ הבוקר…‬
‫ג׳ון ב׳? זה שעובד על הסירה?‬
‫כן. היא תפסה אותו גונב מהסירה.‬
‫היא גילתה למישהו?‬
‫לא. היא הייתה כזה…‬ ‫״ג׳ון ב׳, מה אתה עושה פה?״‬
‫מה קורה, טופ?‬
‫היי, עטשני.‬ ‫-זה לא השם שלי.‬
‫אין מצב.‬
‫היי. חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫אלוהים…‬
‫היינו בחוץ, ככה,‬
‫ושמענו רק ״בום״!‬
‫״בום״!‬
‫זה קילף צבע מהקיר. מבפנים.‬
‫טוב? והסתכלתי עליו כאילו…‬
‫רגע. תראה ת׳שיט הזה.‬
‫תראה.‬ ‫-הבית…‬
‫אלה קשקשים. זה מגעיל.‬ ‫-טוב, תודה.‬
‫תראה את כל זה! טוב?‬
‫זה צבע!‬
‫בשלב הזה, הייתי כזה…‬
‫חיכיתי למוות.‬
‫טוב, אז ראית את אלה שירו עלינו, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-אתה יכול לתאר אותם?‬
‫איך הם נראו?‬ ‫-כל פרט יעזור.‬
‫משהו שנוכל לדווח למשטרה, אולי.‬ ‫-כן.‬
‫גברתנים.‬
‫גברתנים?‬ ‫-כן.‬
‫אתם יודעים…‬ ‫-זה לא ממש עוזר.‬
‫לא, כמו החבר׳ה במוסך של אבא שלי.‬
‫אתם יודעים שהוא בנה‬ ‫מקומות מסתור למבריחים.‬
‫כן. אנחנו יודעים.‬ ‫-אני יכול להגיד לכם בביטחון מלא‬
‫שהחבר׳ה האלה, הרוצחים האלה,‬
‫הם מבריחים.‬
‫מבריחים? כאלה שמבריחים סמים?‬
‫כמו פבלו אסקובר?‬ ‫-כן, גבר.‬
‫חבר׳ה, לא כל דבר זה סרט אקשן.‬
‫אז איך נראה המבריח הספציפי הזה?‬ ‫-לא היית שם, אחי.‬
‫כי נראה שאתה לא יודע מה לחפש!‬ ‫-גבר!‬
‫לא צילמתי תמונות במחשבה כל הזמן!‬
‫הייתי בלחץ! טוב?‬
‫אבל אני יכול לספר לך…‬
‫אני יכול לספר לך, לפי הצרחות של מיס לנה,‬
‫שהחבר׳ה האלה רציניים ביותר.‬
‫יש פה תחושה כבדה עכשיו.‬
‫זה לא בא לי טוב.‬
‫למה שהם ירצו את המצפן?‬ ‫-הוא חתיכת חרא.‬
‫הוא לא שווה חמישה דולר.‬
‫אל תיעלב, ג׳ון ב׳. אני יודע ש…‬ ‫-המשרד.‬
‫מה?‬
‫המשרד של אבא שלי.‬
‫הוא תמיד נעל את המשרד כי הוא פחד‬
‫שהמתחרים שלו יגנבו‬ ‫את המחקר שלו על ״רויאל מרצ׳נט״.‬
‫צחקנו כל הזמן על הרעיון שהוא ימצא אותה,‬
‫אבל מאז שהוא נעלם, אני…‬
‫השארתי אותו. לא נגעתי בו.‬
‫כן, עד שהוא יחזור.‬
‫כן.‬
‫ישנתי פה 600 פעם,‬ ‫ואף פעם לא ראיתי את הדלת הזאת פתוחה.‬
‫הנה, תראו. זה הבעלים המקורי.‬
‫טוב. רוברט ק׳ רטלדג׳.‬
‫1880 עד 1920.‬
‫והנה המצפן.‬
‫בעצם,‬
‫ירו בו אחרי שהוא קנה אותו,‬
‫ואז המצפן נשלח בחזרה להנרי.‬
‫הנרי נהרג בתאונת מטוס‬ ‫כשהמצפן היה אצלו.‬
‫אחרי שהוא מת, המצפן ניתן לסטיבן.‬
‫המצפן היה אצל סטיבן כשהוא מת בווייטנאם.‬
‫תן לי לנחש: הוא נהרג בקרב?‬
‫בערך.‬
‫בעצם, הרגה אותו משאית בננות.‬
‫בזמן השירות.‬
‫בכל אופן, אחרי זה,‬ ‫סטיבן העביר את המצפן אליו. אבא שלי.‬
‫נשמע שיש פה מוטיב חוזר.‬
‫כן. יש לך מצפן מוות.‬
‫לא.‬ ‫-יש לך מצפן מוות.‬
‫תיפטר ממנו. הוא מקולל, והוא בידיך.‬
‫אבא שלי סיפר שיש בו תא קטן,‬
‫שמשמש להעברת פתקים סודיים.‬
‫מה זה?‬ ‫-זה לא היה שם קודם.‬
‫זה כתב היד של אבא שלי.‬ ‫-איך אתה יודע?‬
‫כי יש לו מין R מוזרה, עם… אתה רואה?‬
‫אפשר לראות?‬
‫״רד״…‬
‫לא, זאת…‬
‫כתוב ״רדפילד״.‬
‫נכון.‬ ‫-טוב, מה זה רדפילד?‬
‫חוץ מהשם הכי נפוץ במחוז?‬
‫אולי זה רמז.‬
‫רמז למקום המחבוא שלו.‬
‫רמז? בחייך, זה…‬
‫אבל אם זה רמז, אולי זה חילוף אותיות?‬ ‫-כן. מושלם. חילוף אותיות. צריך נייר.‬
‫טוב.‬ ‫-הנה.‬
‫איך אתה מתרכז עם הרעש הזה?‬ ‫-ג׳יי־ג׳יי אוהב את התרנגול.‬
‫אני אוהבת את התרנגול.‬
‫חילוף אותיות…‬ ‫-טוב, תן לי לחשוב.‬
‫״דדפילד״… לא, זה טיפשי.‬
‫מה לגבי ״ריטלין״?‬
‫סביבון? כנר?‬
‫״דפייל״… זה אומר משהו למישהו?‬
‫חבר׳ה…‬
‫חבר׳ה! יש פה מישהו.‬
‫חבר׳ה…‬
‫אלה הם?‬ ‫-לא.‬
‫ג׳ון ב׳, אמרתי לך. למה…‬
‫היי, תסתכל עליי.‬
‫איפה האקדח?‬
‫האקדח? אני…‬
‫דווקא עכשיו לא? כשאנחנו צריכים אקדח?‬
‫הוא היה בילקוט שלי, ואז…‬
‫הוא בכניסה לבית.‬
‫בוא.‬
‫ג׳ון רטלדג׳!‬
‫חבר׳ה…‬ ‫-צאו החוצה!‬
‫איפה האקדח?‬ ‫-הם בכניסה לבית.‬
‫צאו החוצה!‬
‫רטלדג׳!‬
‫איפה אתה?‬
‫חבר׳ה… החלון.‬
‫מהר.‬ ‫-תהפכו את המקום!‬
‫מה קורה? למה זה לוקח הרבה זמן?‬
‫הדלת חסומה, טוב?‬ ‫-אבדוק במטבח.‬
‫רטלדג׳!‬
‫טוב, חבר׳ה. הנה.‬
‫איפה המצפן לעזאזל?‬
‫נו כבר!‬ ‫-זה הכי מהר שאני יכולה.‬
‫חסר לך אם אתה שם!‬
‫- רשימות מטען -‬
‫- זהב אבוד, תעלומת הרויאל מרצ׳נט -‬
‫- זהב הוד מעלתו, טביעת הרויאל מרצ׳נט -‬
‫- קפטן הרמן לימברי,‬ ‫הספינה ״רויאל מרצ׳נט״ -‬
‫ראטר, תראה את השרטוטים של הספינה.‬
‫- הספינה רויאל מרצ׳נט -‬
‫העורק הראשי.‬
‫תעשה משהו, פופ!‬ ‫-תשתיק אותו!‬
‫מה אני יכול לעשות?‬
‫תלטף אותו, תדבר אליו… לא יודעת!‬
‫תעשה משהו!‬
‫ראטר! מה אתה עושה? בוא נלך.‬
‫נראית קצת לא יציב.‬
‫טוב. היה שווה בשביל הנוף הזה.‬
‫אתה מתכוון לזה?‬ ‫-לא, גם את.‬
‫היי…‬
‫שמעתי שאיזה פוג הסתובב פה הבוקר.‬
‫מי סיפר לך?‬
‫זה לא משנה.‬
‫כן, פשוט… צריך להיזהר.‬
‫הפוגס האלה הם טינופת.‬
‫אל תדבר ככה, טופר.‬
‫אתה לא מכיר אותם.‬ ‫-טוב, סליחה.‬
‫אני מצטער ש…‬
‫שהם הצמידו לי אקדח לראש.‬
‫את מכירה את ההרגשה הזאת?‬ ‫-לא, אבל למען ההגינות, טופר…‬
‫אתה הרבצת ראשון.‬
‫טעות שלי.‬
‫נכון. הגיע לי.‬ ‫-זה לא מה שאמרתי.‬
‫את מבינה שאני רק מנסה להגן עלייך?‬ ‫-אני יודעת, ואני מעריכה את זה.‬
‫אני רק שומר… לא נראה לי שאת מבינה.‬
‫ואת סתם מבלה איתם?‬ ‫-טופר, ג׳ון ב׳ עובד פה.‬
‫מה אתה רוצה שאעשה?‬ ‫-ג׳ון ב׳, כן.‬
‫למה אתה מצפה ממני?‬ ‫שאשתמש בסימני ידיים?‬
‫סליחה שאכפת לי ממך.‬
‫כן, קומי ולכי.‬
‫כן. אני לא יכולה כרגע.‬
‫היי, טופ.‬
‫מה שלום המשפחה? הבית בסדר?‬
‫כן, אנחנו בסדר.‬
‫היו כמה נזילות, עץ נפל קרוב לבית,‬
‫אבל אנחנו בסדר.‬
‫אני שמח לשמוע.‬ ‫-כן.‬
‫תגיד, מה שמעתי על…‬
‫בחור חמוש ב״פוינט״. זה קרה?‬
‫כן. כן, אדוני.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אתה יודע איך זה עם הפוגס.‬
‫צריך להיזהר מהם.‬
‫אדוני, בעצם, אחד ה…‬
‫אחד החבר׳ה שצריך להיזהר מהם…‬ ‫הוא עובד אצלך.‬
‫על מי אתה מדבר?‬ ‫-על ג׳ון ב׳.‬
‫מה… הוא לא זה שחמוש, נכון?‬
‫לא, אדוני. פשוט…‬
‫שמעתי שהוא אוהב לקחת ציוד על דעת עצמו.‬
‫אז אני רק…‬
‫איזה ציוד, טופר?‬
‫אני לא רוצה לדבר סתם.‬
‫פשוט יש לך הרבה ציוד יקר.‬
‫אדאג שהכול יהיה נעול היטב.‬
‫טוב לראות אותך, מר קמרון.‬ ‫-כן.‬
‫זה ברור, נכון?‬
‫פריט שעובר במשפחה…‬
‫זה המקום הכי טוב להסתיר מסר.‬ ‫הוא ידע שזה יגיע אליי. נכון?‬
‫כן. יכול להיות.‬
‫יכול גם להיות שאתה ממציא תאוריות פרועות‬ ‫כדי לעזור לך…‬
‫להתמודד עם העצב שלך.‬ ‫-פופ…‬
‫אתה יודע איך אני מתמודד עם העצב שלי:‬
‫קנביס עשיר ודביק. זה הסטייל שלי.‬
‫אני לא סתם ממציא, טוב?‬
‫אבא שלי מנסה להעביר לי מסר.‬
‫אם זה עוזר לך, תאמין, ג׳ון ב׳.‬
‫אני לא צריך ספת פסיכולוג.‬
‫אני לא חי בסרט.‬
‫מותר לחיות בסרט, אחי.‬
‫אבא שלי נעלם, טוב?‬
‫נעלם.‬
‫אתם לא יודעים איך זה‬ ‫שהאדם שהכי קרוב אליכם נעלם,‬
‫בלי שום הסבר למה שקרה.‬
‫להתעורר כל בוקר ולתהות.‬
‫עברה כמעט שנה.‬
‫היי, אולי הוא נחטף. זה בהחלט אפשרי.‬
‫כן, אולי הוא בצוללת סובייטית,‬ ‫בשבי הקג״ב איפשהו.‬
‫לגמרי. או באטלנטיס.‬
‫ג׳יי־ג׳יי… מה המסר, לדעתך?‬
‫רדפילד.‬
‫מגדלור רדפילד. המקום האהוב על אבא שלי.‬
‫טוב, תתמקם בחוץ ותשגיח, בסדר?‬
‫רגע…‬
‫למה אני?‬
‫כי אתה לא בא.‬ ‫-למה?‬
‫יש משתנים תלויים ובלתי־תלויים,‬
‫ואתה בלתי תלוי. אין לדעת מה תעשה.‬ ‫-שתוק!‬
‫תקשיבו לי לרגע. תקשיבו!‬
‫פופ, תישאר ותשגיח עם ג׳יי־ג׳יי.‬
‫טוב? אם נתפצל, ניפגש בבית של ג׳יי־ג׳יי.‬
‫סבבה.‬
‫אעבוד על החיבור שלי למלגה.‬
‫אני משתדל לא לפשוע כרגע…‬
‫אולי תסתום כבר?‬
‫תזכיר לי, מה אנחנו מחפשים?‬
‫נדע כשנראה את זה.‬
‫טוב.‬
‫אין פה אף אחד.‬
‫באנו לראות את המגדלור.‬
‫המגדלור סגור.‬
‫בעצם, לא באנו בקשר למגדלור.‬
‫באנו בקשר ל…‬
‫ל״רויאל מרצ׳נט״.‬
‫הגעתם למקום הנכון.‬
‫אני יודע יותר…‬ ‫זהירות, מדרגה.‬
‫…על ה״רויאל מרצ׳נט״‬ ‫מכל אחד אחר במחוז קילדייר.‬
‫שיט…‬
‫ה״מרצ׳נט״ נעלמה,‬
‫ושקעה באוקיינוס האטלנטי,‬
‫ב־1829.‬
‫עם 400 מיליון.‬ ‫-נכון.‬
‫גם אתה משוחרי ה״מרצ׳נט״, מה?‬
‫משהו כזה.‬
‫בוא איתי.‬
‫אראה לך משהו.‬
‫אני עובד פה 30 שנה.‬
‫הנוף לא השתנה עד שלשום.‬ ‫ה״פוינט״ כמעט איננו.‬
‫עוד סערה כזאת ולא יישאר מגדלור.‬
‫אלך איתה.‬
‫הטריק כדי לדעת איפה ה״מרצ׳נט״‬
‫הוא לדעת אם היא בקצה הצפוני או הדרומי‬
‫של עין הסערה.‬
‫רוב המומחים מאמינים‬ ‫שהיא הייתה בקצה הדרומי.‬
‫אם היא הייתה בקצה הדרומי,‬
‫השפה החיצונית של הסופה‬ ‫הייתה דוחפת אותה בחזרה אל הים.‬
‫אבל אני לא חושב כך.‬
‫אני חושב שהיא הייתה‬ ‫בקצה הצפוני של העין.‬
‫זאת אומרת ששפת הסופה‬ ‫הייתה דוחפת אותה…‬
‫לכיוון החוף.‬
‫נכון.‬
‫לפי החישובים שלי,‬
‫ה״רויאל מרצ׳נט״‬
‫נמצאת כ־15 ק״מ בכיוון ההוא.‬
‫בואו.‬
‫פה היה ה״פוינט״.‬
‫לפי החישובים שלי, ה״מרצ׳נט״ נמצאת שם,‬
‫בעומק 300 מטר בערך.‬
‫זה מה שאבא שלי היה אומר.‬
‫כן?‬
‫אני יודע שזה מוזר, טוב…‬
‫אתה יודע משהו על זה?‬
‫תראה, כתוב ״רדפילד״ מאחור,‬
‫בכתב היד של אבא שלי.‬
‫אני לא יודע למה,‬ ‫אבל יש לי הרגשה שאני צריך להיות פה.‬
‫יש לך משהו לתת לי, או…?‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫רגע, תראה…‬
‫אני יודע שזה מוזר, פשוט חשבתי, קיוויתי…‬
‫שאולי אתה יודע משהו על זה, טוב?‬
‫אדוני, לא תאמין מה עבר עליו‬ ‫ב־24 השעות האחרונות.‬
‫איימו עליו, ירו עליו, פלשו לו לבית…‬
‫פלשו לך לבית?‬ ‫-תרנגול נהרג…‬
‫תראה, אבא שלי רצה שאדבר איתך, טוב?‬
‫אז אם יש משהו שיכול לעזור לנו,‬
‫בבקשה, תגלה לנו. טוב?‬
‫תראה, בבקשה!‬
‫ג׳ון ב׳!‬
‫אם אתה יודע משהו, פשוט…‬
‫וונדה, יש פה שני צעירים מסוממים במגדלור.‬
‫תזמיני משטרה.‬ ‫-לא!‬
‫עזוב!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-זו הייתה תאונה, טוב?‬
‫ג׳ון ב׳, בוא נזוז!‬ ‫-סליחה, לא התכוונתי.‬
‫שיט.‬
‫וונדה, אני מדמם. הותקפתי.‬
‫המשטרה בדרך.‬
‫שיט!‬
‫אמיתי?‬
‫שיט. בוא מכאן.‬
‫תראי, את חייבת להודות.‬
‫זה היה די מבטיח.‬
‫אבא שלי: ה״רויאל מרצ׳נט״.‬ ‫השומר: ה״רויאל מרצ׳נט״.‬
‫צירוף מקרים? לא נראה לי.‬
‫ספינות טבועות זה התחום שלו.‬ ‫-כן, אבל ה״רויאל מרצ׳נט״?‬
‫זאת הספינה הטבועה‬ ‫המפורסמת בכל הזמנים.‬
‫״רדפילד״ זה אחד השמות הכי נפוצים באזור.‬ ‫אין לדעת למה הוא התכוון.‬
‫תראה, יחסית למרדף שווא,‬ ‫זה היה ממש מוצלח.‬
‫לא יודע, אולי פספסנו משהו במגדלור.‬
‫בואי נחזור.‬
‫את מאמינה לי, נכון?‬
‫נכון?‬
‫אולי יש פה המצאה קלה עד בינונית.‬
‫כרגע, תראה… אני מבינה.‬
‫אבא שלך חסר לך. אני יודעת.‬
‫אני רק לא מבינה‬ ‫למה שהוא ישאיר רמז על מצפן.‬
‫כי הוא ידע שהוא יגיע אליי.‬
‫אתה מאבד את זה.‬
‫קח את עצמך בידיים.‬
‫מה זה היה?‬
‫את.‬
‫אני… שיט. סליחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אלוהים, אני אידיוט.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני פשוט מתחרפן בגלל אבא שלי,‬
‫והעניין עם שירותי הרווחה…‬ ‫-אני מבינה.‬
‫קשה לי לנשום לפעמים.‬ ‫-אני יודעת. לא אכפת לי אפילו.‬
‫מה?‬
‫אבל יש כללים, אתה יודע?‬
‫כן.‬ ‫-בלי זוגות בתוך הפוגס.‬
‫נכון. הכללים.‬
‫רטלדג׳!‬
‫תפסתי אותך, בן.‬
‫תירגע ואל תאלץ אותי לרדוף אחריך.‬
‫ידיים באוויר.‬
‫צר לי עליך, בחור. באמת.‬
‫אני יודעת שבגלל שלא מצאו את אביך,‬
‫משהו בך חושב שהוא פשוט יופיע יום אחד.‬
‫אני לא מאשימה אותך.‬ ‫-אתה יודע שאני קטינה, נכון?‬
‫אבל התעלולים האלה לא יחזירו אותו.‬
‫הוא נעלם בים לפני תשעה חודשים.‬
‫אביך מת.‬
‫את לא יודעת את זה.‬
‫אני כן.‬
‫וגם אם זה קשה,‬ ‫מוטב שתשלים עם זה ותמשיך הלאה.‬
‫אתה מסתבך בדברים שלא נוגעים לך.‬
‫ועכשיו אתה בצרות צרורות.‬
‫לא מדובר פה רק על האומנה.‬
‫זו תקיפה.‬
‫בנסיבות מחמירות.‬
‫מוסד לעבריינים צעירים.‬
‫אני עוד יכולה לעזור לך,‬
‫אבל צריך קצת ״יד רוחצת יד״.‬
‫והפעם,‬
‫תצטרך לעשות הרבה יותר.‬
‫אני יודעת שהשגת מצפן.‬
‫אין לי מושג על מה את מדברת.‬
‫אני יודעת שלקחת אותו מהסירה הטבועה.‬
‫כמעט כלום לא קורה פה בלי שאני יודעת.‬
‫מה לך ולמצפן הזה?‬
‫הוא ראיה בחקירה.‬
‫אני אצטרך אותו.‬
‫אחרת אעמיד אותך למשפט.‬
‫אין לי מושג על מה את מדברת.‬
‫אין לי מצפן.‬
‫אם תפר את תנאי הערבות,‬ ‫ואפסיד את הכסף שלי, אני אפשוט לך את העור.‬
‫אבא!‬ ‫-תסתמי.‬
‫תודה, מר ק׳.‬ ‫-אל תודה לי.‬
‫תיכנסי.‬
‫רק רגע!‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫קיארה!‬
‫מצטערת.‬
‫אמרתי לך: כשמסתובבים עם זבל, מתלכלכים.‬
‫היי, עובד החודש.‬
‫איפה היית?‬
‫לקחת זמן לעצמך?‬
‫וורד מחפש אותך בכל מקום.‬
‫אתה יודע שהוא לא אוהב לחכות.‬
‫שב, ג׳ון.‬
‫כן, אדוני.‬
‫ממי הפנס בעין?‬
‫תאונת גלישה.‬
‫עברה עליך שנה קשה, ג׳ון. קשה מאוד.‬
‫אני חושב שעשיתי מה שיכולתי כדי לעזור לך.‬
‫אתה מסכים?‬
‫כן, אדוני.‬
‫אמרתי לך שתוכל לפנות אליי אם תצטרך משהו.‬
‫נכון?‬
‫כן.‬
‫אמרת שתעזור לי מול שירותי הרווחה.‬
‫אני צריך שתענה לי בכנות.‬
‫לקחת ציוד מהסירה אתמול?‬
‫כן, אדוני.‬
‫מר ק׳, אני לא גנב. בסדר?‬
‫השתמשתי באוויר בשווי שני דולר. חמצן ישן.‬ ‫אתה לא רוצה שהבנות שלך ינשמו…‬
‫זה עניין עקרוני.‬
‫אני חייב אמון מלא בעובדים שלי.‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה, ג׳ון,‬ ‫אבל אילצת אותי לעשות את זה.‬
‫אני חייב לפטר אותך.‬
‫היי, ג׳ון ב׳.‬
‫סליחה, זהו?‬
‫לא ״היי, מה שלומך״?‬
‫או ״שקי לי בתחת״?‬
‫״סודך שמור איתי״?‬
‫איזה סוד…?‬
‫אה, הסוד הזה.‬
‫הרגע פוטרתי בגללך.‬
‫את לא מסוגלת לדמיין,‬ ‫אבל יש אנשים שצריכים עבודה כדי לאכול.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫את בדיוק כמו שחשבתי, שרה קמרון.‬
‫מניאק.‬
‫נגמר הזמן, ילד.‬
‫לעזאזל!‬
‫אל תברח!‬
‫ג׳ון ב׳!‬
‫עצור!‬
‫צריך להיזהר מכבלי חשמל אחרי סערה.‬
‫עכשיו תיתן לי את מה שאני רוצה.‬
‫איך הולך, ילד?‬
‫הוא יהיה הרבה יותר בטוח‬ ‫אם תיתן אותו לי ולא למישהו אחר.‬
‫החפץ הזה כנראה הציל את חייך.‬
‫ריכז את הזעזוע.‬
‫מזל.‬
‫אולי החברים שלי צדקו.‬
‫אני צריך לשחרר. להתקדם הלאה.‬
‫לקחת את עצמי בידיים.‬
‫לאסוף את השברים.‬
‫להפסיק לחיות בהכחשה.‬
‫להשאיר את העבר מאחור.‬
‫לקבור את המתים.‬
‫- אילן היוחסין של משפחת רטלדג׳ -‬
‫בוא ניסע.‬
‫זה חייב להיות טוב.‬
‫היא אומרת שהיא לא באה.‬
‫למה?‬
‫מה עשית לה, ג׳ון ב׳?‬ ‫-שיט.‬
‫רגע.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫היי, מה את עושה?‬
‫כמו מה זה נראה?‬ ‫-זה יכול לחכות, קי.‬
‫אנחנו עומדים לעשות היסטוריה.‬ ‫-אתה שוב ממציא?‬
‫כן. אני ממציא.‬
‫בחיים שלי לא המצאתי ככה.‬
‫אני יודע שאת מנסה להיות חברה טובה,‬
‫ואני יודע שאת לא רוצה‬ ‫לעודד את השגיונות שלי, אבל…‬
‫ואני יודע שאביך מתנגד,‬ ‫אבל תקשיבי, בבקשה.‬
‫תראי, את החברה הכי טובה שלי,‬
‫ואני זקוק לך כרגע.‬
‫ואני מצטער על הנשיקה.‬ ‫זה היה ממש לא לעניין, ואני מרגיש מוזר, ו…‬
‫תקשיבי, אני זקוק לך, ואני מתחנן.‬
‫אני מתחנן, ואני רק רוצה לדבר לשנייה…‬
‫אלוהים, שתוק!‬
‫מה?‬ ‫-אני מבינה.‬
‫ידידים.‬
‫ידידים. כן.‬
‫חזרנו להיות ידידים.‬
‫אכפת לכם אם אשב בצד הפעם?‬
‫זה היה יום ארוך,‬
‫וקרו המון דברים מוזרים.‬
‫אז אנמיך פרופיל. רצית שאכטה מזה?‬
‫אני שומר על ראש נקי.‬
‫טוב, תבין, הבעיה שלך היא שאתה לא יצירתי.‬
‫אם היית יצירתי, אז…‬
‫אני יודע שטעיתי לגבי המגדלור, טוב?‬
‫וטעיתי גם לגבי כל השאר,‬
‫אבל צדקתי לגבי דבר אחד:‬
‫טוב? אבא שלי מנסה להגיד לי משהו.‬
‫בואי. היי.‬
‫אני באה.‬
‫המקום הזה מפחיד.‬
‫ג׳ון ב׳, מה אנחנו עושים?‬ ‫-שקט! נכון כשמנסים להיזכר בשיר,‬
‫ולא זוכרים מי שר אותו?‬ ‫-כן.‬
‫אז רדפילד…‬ ‫כל הזמן חשבתי שזה מקום, נכון?‬
‫אבל זה לא מקום.‬
‫זה אדם.‬
‫וואלה.‬
‫סבתא רבתא שלי, אוליביה רדפילד.‬
‫זה היה שם הנעורים שלה.‬
‫תעזור לי עם הדלת.‬
‫טוב.‬
‫קדימה.‬ ‫-שתיים, שלוש…‬
‫אתה דוחף?‬ ‫-כן, אני דוחף.‬
‫אני אעזור.‬ ‫-בוא.‬
‫הדלת הזאת שוקלת חצי טון. היא לא תזוז.‬
‫לא באנו עד כאן כדי להגיע עד כאן.‬
‫זה נחש מוקסין.‬
‫ד״ר קוטונמאות׳ הזקן.‬
‫מוות בעשב הגבוה.‬
‫ג׳יי־ג׳יי, שתוק!‬
‫אתה תעיר את המתים!‬
‫גבר, הם מפחדים מכלבים.‬ ‫כולם יודעים את זה.‬
‫מה?‬ ‫-אם יש אחד, יש כנראה עשרות.‬
‫אולי תפסיק? אתה מפחיד אותי.‬
‫תפסיק לנבוח על הנחשים!‬
‫תראה, ג׳ון…‬ ‫-אני רק מסביר.‬
‫שתוק!‬
‫ג׳ון, תראה…‬
‫אנחנו לא נצליח להיכנס. הדלת לא זזה.‬
‫בואו נלך ודי.‬
‫אני יכולה להיכנס.‬ ‫-מה?‬
‫לא… את חושבת שתצליחי לעבור בחור?‬
‫החור הזה?‬ ‫-תראה, זה קשור לאבא שלך.‬
‫ולמען האמת, אני ממש לא מאמינה בזה,‬ ‫אבל מגיע לך לדעת את האמת.‬
‫אעשה את זה.‬
‫בואו.‬
‫תעזור לי עם זה?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫כן.‬
‫תעשה לה סולם גנבים.‬ ‫-אעשה לך סולם גנבים.‬
‫ראיתי את זה בסרטים כמה פעמים. מוכנה?‬
‫תזכיר לי, מה אנחנו מחפשים?‬
‫תדעי כשתראי את זה.‬
‫תחזיק את הפנס שלי.‬
‫טוב. שימי ידיים שם.‬
‫כן.‬ ‫-כף רגל… כן.‬
‫טוב, ואספור עד שלוש.‬
‫טוב, לא חשוב.‬
‫תשכחי מהספירה עד שלוש.‬
‫אני בסדר.‬
‫טוב. פנס?‬
‫הנה.‬
‫את בחיים?‬
‫יש לך דופק וכל זה?‬
‫בינתיים.‬
‫יופי.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריכה עוד אור.‬
‫הנה. בבקשה.‬
‫מצאת משהו?‬
‫יש זהב?‬ ‫-אלוהים.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬