‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫לבן, זכר. בן 17 או 18.‬
‫הוא היה בבית? הוא לא היה בבית, נכון?‬
‫תראה לי. תסובב אליו את המצלמה.‬
‫תרים לו את הראש.‬
‫הקליטה משובשת. שומע?‬
‫בסדר, תראה לי את הפנים שלו.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬ ‫-היי!‬
‫אני לא רואה שום דבר עכשיו.‬
‫הלו?‬
‫תכבה את הממטרות.‬ ‫-טוב.‬
‫מהר! תכבה את הממטרות!‬
‫כיביתי?‬
‫כן.‬
‫הלו?‬ ‫ -מר קמרון... ‬
‫השיחה נקטעת... ‬
‫... בחזקתנו עכשיו.‬
‫מישהו יודע לאן הם ברחו?‬ ‫-לא יודע.‬
‫בסדר, תישארו ערניים.‬
‫- קוטל חרקים -‬
‫לעזאזל!‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-מי את?‬
‫היי! תעצרי!‬
‫אני ואל. אני שומרת על הבית של משפחת קמרון.‬
‫את גרה פה?‬ ‫-לא, אני שומרת על הבית.‬
‫התחלתי לפני שבוע.‬
‫תפסנו מישהו מנסה לפרוץ לבית.‬ ‫-מה?‬
‫אני מכירה אותו.‬
‫הוא מנקה את הסירות של השכנים.‬
‫לעזאזל!‬
‫אילו שכנים?‬
‫משפחת סטנלי. בהמשך הרחוב.‬
‫מה השם שלו?‬
‫ולאד.‬
‫שרה, קדימה! לאוטו!‬
‫סע!‬
‫אני נוסע.‬ ‫-יותר מהר! אלוהים.‬
‫לא!‬ ‫-בואי הנה.‬
‫עזוב אותי!‬
‫אוי, שיט!‬ ‫-לא!‬
‫שרה, את בסדר?‬
‫הלו? שומעים אותי?‬
‫בסדר. מעולם לא אהבתי אותך יותר, שרה קמרון.‬
‫זה היה מטורף. דפקת לו בעיטה... ‬
‫שיקרת לי.‬
‫על מה את מדברת? אנחנו בסדר.‬ ‫-אנחנו לא בסדר!‬
‫איבדת את מעט הכסף שהיה לנו.‬
‫כמעט תפסו אותנו בגללך, כמעט ירו בנו!‬
‫איך זה בסדר?‬
‫אני מודה שפישלתי ואני מוכן להשתפר.‬ ‫-להודות לא עוזר בכלום!‬
‫איבדתי את אבי.‬
‫איבדתי את אחי.‬
‫איבדתי את אחותי הקטנה.‬
‫אני לא יכולה לאבד אותך.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫אני מחליטה מה עושים מעכשיו.‬ ‫דבר ראשון: אני נוהגת.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא יודעת לנהוג ברכב ידני.‬ ‫-בסדר.‬
‫מצלמה יפה. איפה מצאת את הענתיקה הזאת?‬
‫למה שלא תשתמש בטלפון?‬
‫דבר ראשון, אני אוהב טכנולוגיה עתיקה.‬
‫ודבר שני, זו מצלמת טלפוטו.‬
‫היא מאפשרת לי לצלם תקריבים מרחוק.‬
‫מלך החנונים.‬
‫להוכחה חותכת ששיחדו את העד,‬ ‫צריך עדשה איכותית.‬
‫הינה הוא!‬
‫תתכופפו.‬
‫הינה גאווין.‬
‫לאן אתה הולך, בן זונה?‬
‫לא! אני מאבד אותו.‬
‫שיט. לאן הוא הולך?‬
‫רגע.‬
‫מצאתי משהו. בואו הנה.‬
‫למעלה.‬
‫צריך לעלות.‬
‫זה יעבוד.‬ ‫-מהר, שלא נפספס כלום.‬
‫אתה מצלם, פופ?‬
‫אתה מצלם אותם?‬ ‫-כן, אני רואה אותם.‬
‫הינה הכסף שלך.‬
‫וורד נתן משהו לגאווין. נראה לי שזה קיטבג.‬
‫חבר'ה, נראה לי שזה שוחד.‬
‫לא הכול שם.‬
‫זה כל מה שיכולתי להשיג. זה מה שהיה לי.‬
‫יש לי קצת כסף בבנק, אבל אם אמשוך עוד,‬ ‫זה יעורר חשד, ואתה לא רוצה בזה.‬
‫גאווין עצבני על משהו.‬ ‫נראה שהוא צועק על וורד.‬
‫למה?‬ ‫-אני לא יודע, אבל הוא נראה עצבני.‬
‫ידעתי שזה יקרה.‬ ‫-שום דבר לא קורה, גאווין.‬
‫הבאתי לך את הכסף.‬ ‫עכשיו תן לי את האקדח. קדימה.‬
‫אתה לא מקבל את האקדח. הם התקשרו לבית שלי.‬
‫עלו עליך, וורד. לא רציתי להיות מעורב בזה.‬ ‫אני לא רוצה להיכנס לכלא.‬
‫לא תיכנס לכלא, טוב? עכשיו תן לי את האקדח.‬
‫תשלם לי, וורד. זו פוליסת הביטוח שלי.‬ ‫תקבל את האקדח רק כשתשלם.‬
‫גאווין, תן לי את האקדח.‬ ‫-לא תקבל... ‬
‫אני עומד בגשם, נתתי לך את הכסף. עכשיו תן... ‬ ‫-לא תקבל אותו!‬
‫שיט!‬ ‫-מה קורה?‬
‫מה קורה?‬ ‫-לא יודע. הם רבים על משהו.‬
‫הם ממש הולכים מכות.‬
‫וורד מכסח את גאווין.‬ ‫-על מה הם רבים?‬
‫לא יודע. אני מנסה לראות.‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים אדירים. לוורד יש אקדח.‬ ‫-אני בטוחה שזה כלי הרצח.‬
‫תפסיק לבכות.‬
‫אתה בסדר.‬
‫תפסיק לבכות ותקשיב לי.‬ ‫אתה קיבלת את הכסף, ואני את האקדח.‬
‫לך הביתה ותסתום את הפה!‬
‫אני לא נכנס לכלא, וורד.‬ ‫-שתוק, גאווין. לך הביתה.‬
‫רייף הרג שוטרת.‬
‫אני לא נכנס לכלא‬ ‫בשבילך ובשביל הבן הפסיכופת שלך!‬
‫אלוהים!‬ ‫-מה לעזאזל קרה?‬
‫לא! זה לא קרה עכשיו.‬
‫מה קורה פה?‬
‫תגיד לי שצילמת את זה.‬ ‫-זה יכניס את המניאק הזה לכלא לכל החיים.‬
‫בן זונה!‬
‫זה מטורף.‬
‫לעזאזל!‬
‫אוי, לא. תתכופפו!‬
‫אלוהים.‬
‫כדאי שנלך. פופ, צילמת מספיק, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫חכו. הוא יוצא.‬
‫הינה הוא. הוא מחפש את האקדח.‬
‫לא!‬
‫לעזאזל!‬
‫אני חושב שהאקדח נפל לביוב. הוא מחפש אותו.‬
‫היי. הוא מחפש את האקדח.‬
‫תחזיק את זה.‬
‫מה את עושה, קי?‬
‫קי!‬ ‫-מה הבעיה שלך?‬
‫רוצח!‬ ‫-רדי משם!‬
‫קיארה! השתגעת?‬ ‫-מה את עושה?‬
‫לא אכפת לי אם הוא ישמע אותי. הוא רוצח.‬
‫כן, והוא ירצח אותנו, קי.‬
‫חבר'ה, הוא רואה אותנו.‬ ‫-אתה רציני?‬
‫בואו, חייבים לזוז. הוא בא.‬
‫קדימה, זוזו! פופ, מהר!‬
‫בוא כבר!‬ ‫-אני בא!‬
‫קי, היד שלי!‬
‫סליחה. אני ממש מצטערת.‬
‫לא!‬ ‫-אתה צוחק עליי. הפלת אותה?‬
‫בעטת לי בפרצוף!‬ ‫-היא דרכה על היד שלי!‬
‫ניסיתי למהר!‬
‫קדימה!‬ ‫-הוא בא!‬
‫מישהו יכול להסביר לי מה לעזאזל קרה עכשיו?‬
‫אלוהים אדירים, אני לא מאמין.‬ ‫רגע. על מה הם רבו?‬
‫האקדח שרייף השתמש בו. הוא כנראה שמר אותו.‬
‫ברור! כלי הרצח!‬
‫תענו!‬ ‫-למי את מתקשרת?‬
‫מה נראה לך?‬ ‫-למשטרה?‬
‫למי עוד יכולתי להתקשר?‬ ‫-למה שתתקשרי למשטרה? זה וורד!‬
‫משרד השריף.‬ ‫-תשתוק!‬
‫שלום, היי, מישהו נורה‬
‫באתר הבנייה ברחוב גרנד.‬ ‫-גברתי... ‬
‫תמהרו, הוא גוסס!‬ ‫אני לא יודעת אם הוא כבר מת או לא!‬
‫תמהרו, בבקשה!‬
‫צריך לזוז. אנחנו חשופים פה.‬ ‫-אי אפשר להישאר.‬
‫מה לעשות?‬ ‫-פשוט סעי!‬
‫טוב, יש מצב שזה הרעיון הכי גרוע שהיה לנו.‬
‫בזמן שאנחנו בביבים, נלחמים על שאריות,‬
‫הזהב האמיתי נמצא באי פרדייז.‬
‫קליאו, כמה לדעתך היה בכספת? תזרקי מספר.‬
‫יותר כסף משתרוויח בחיים,‬ ‫ובטח יותר משאני ארוויח.‬
‫לחיים!‬
‫תראו מי פה.‬
‫יש לי הצעה.‬
‫אם נראה לך שאחזיר לך את האבן ההיא,‬ ‫את גוש הזהב, תשכחי מזה.‬
‫יש לך מזל שאני לא מתקשר לשוטרים.‬ ‫-אני לא מודאגת מזה,‬
‫כי ראית מה יש בכספת, נכון?‬
‫כן.‬
‫וזה היה בדיוק מה שאמרנו לך שיהיה שם, נכון?‬
‫הבית סגור ומסוגר כמו צדפה עכשיו.‬
‫מה את אומרת! אבל הזהב לא יישאר שם.‬
‫אבא שלי יעביר אותו משם. אין לו ברירה.‬ ‫-אז מה את מציעה, שוד רכב משוריין?‬
‫תחשוב על זה. יש לך סירה שנוכל להימלט בה.‬
‫אתה מכיר אנשים ואתה מכיר את האי,‬
‫ואני יכולה לגלות מתי בדיוק יעבירו את הזהב.‬
‫ואתן לך שני מיליון.‬
‫שאני אבין,‬
‫אנחנו מסתכנים במאסר ובירי‬
‫בתמורה לאחוז זעיר מהאוצר בכספת?‬
‫אחרי שנטשת אותנו? גנבת את הסירה שלי?‬
‫אני לא חייבת לך כלום,‬ ‫אבל אתן לך עשרה מיליון.‬
‫עשרה מיליון לכל אחד.‬
‫אהבתי. עשרה לכל אחד.‬
‫לכל אחד? טוב, יודעים מה? אנחנו... ‬ ‫-ג'ון ב'.‬
‫עשרה מיליון לכל אחד.‬
‫עשרה מיליון דולר. זורקים עליכם כסף, שמעתם?‬
‫עשינו עסק, מתוקה.‬
‫תראה, זה קרה ממש כאן.‬ ‫כאן המטורף הזה רצח את הקורבן הבא שלו.‬
‫הקורבן הבא שלו?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. ולפני כמה זמן זה קרה?‬
‫לפני 45 דקות, שופ.‬
‫בסדר.‬
‫אז וורד קמרון פשוט שלף אקדח וירה בו.‬
‫כן.‬ ‫-בסגנון הוצאה להורג.‬
‫ואז ניקה הכול ב-45 דקות?‬ ‫-כן.‬
‫ברור.‬
‫צילמנו הכול.‬
‫צילמתם?‬ ‫-כן, אבל אי אפשר להראות לך,‬
‫כי דרכתי על ג'יי-ג'יי,‬
‫והוא בעט בפופ, ופופ הפיל את המצלמה,‬ ‫והיא נשברה כי היא גרוטאה.‬
‫זו מצלמת טלפוטו.‬ ‫היינו צריכים לצלם ממרחק ו... ‬
‫ונפלתי, והמצלמה נשברה,‬ ‫אז אי אפשר לצפות בהקלטה,‬
‫אבל היינו שם, ואנחנו... ‬
‫הכלב אכל לכם את השיעורים?‬ ‫-לא. אני יודעת שזה נשמע... ‬
‫אני לא יודע מה אתם מצפים שאעשה בקשר לזה.‬
‫גררתם אותי לכאן באמצע הלילה‬
‫בשביל כלום ושום דבר... ‬
‫זה לא שום דבר.‬
‫... חוץ מאיזה סיפור מטורף‬ ‫על וורד קמרון שרוצח אנשים באקראי.‬
‫לא המצאנו את זה!‬ ‫-הוא לא רוצח אנשים באקראי.‬
‫גאווין היה הטייס שלו.‬
‫הוא שילם לו דמי שתיקה‬ ‫כי הוא היה על המסלול באותו היום.‬
‫גאווין סחט את וורד‬
‫כי הוא שמר את האקדח‬ ‫שרייף הרג באמצעותו את פיטרקין.‬
‫הוא הביא אותו הנה וניסה לשחד אותו,‬ ‫אבל זה לא הספיק, אז הוא ירה בו.‬
‫בדיוק.‬ ‫-עם כלי הרצח.‬
‫איך אתם יודעים?‬
‫פופ הטמין את הטלפון שלו‬ ‫במכונית של גאווין ו... ‬
‫שמעתי את כל השיחה שלהם.‬
‫שתלתם מכשיר ציתות?‬ ‫-זה רע?‬
‫תפסיקו. פשוט תפסיקו.‬
‫נמאס לי.‬
‫מה? שופ, פשוט תעלים עין שוב?‬
‫שמעתם על הילד שצעק "זאב"?‬
‫למה שנמציא את זה?‬ ‫-אולי תאמין לנו לשם שינוי?‬
‫בזבוז זמן דפוק.‬ ‫-למה שנשקר? אני יודעת שזה נשמע מטורף.‬
‫אין שם כלום. אזעקת שווא. בואו נלך הביתה.‬
‫לא. בבקשה, אל תלכו. למה שנמציא את זה?‬
‫אתה יכול לעשות את העבודה שלך 20 דקות?‬ ‫-היי.‬
‫רק תקשיב. זה הגיוני!‬ ‫-אני יודע שאתם כועסים.‬
‫ואני יודע שאתם חושבים שהחבר שלכם חף מפשע.‬
‫זו האמת!‬ ‫-אבל לא הייתם שם.‬
‫העדים שעדיין בחיים‬ ‫סיפרו סיפור שונה לגמרי, בסדר?‬
‫ושניהם הרבה יותר אמינים מכל אחד מכם כרגע.‬
‫ראיתי את יצירת האומנות שלך‬ ‫על הקיר של וורד.‬
‫בחייך.‬ ‫-אל תעשי את זה שוב. בסדר?‬
‫זה רק יסבך לשנינו את החיים.‬
‫לכו הביתה.‬
‫לפחות תחפשו אותו!‬
‫מישהו מת הלילה!‬
‫לכו הביתה להורים שלכם עכשיו.‬
‫אמרתי לכם שזה יקרה.‬
‫היית חייב להפיל את המצלמה?‬ ‫-זו הייתה אשמתך!‬
‫זו הייתה אשמתי?‬ ‫-כן, זו הייתה אשמתך.‬
‫למה את תמיד בצד שלו?‬ ‫למה את אף פעם לא בצד שלי?‬
‫תשתוק!‬ ‫-היי!‬
‫זה עוד לא נגמר.‬
‫נוכל למצוא את האקדח.‬
‫- ניקוז לאוקיינוס -‬
‫רייף.‬
‫מה? מה קרה?‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬
‫אל תילחץ ואל תרעיש, בסדר?‬
‫בסדר?‬
‫כן.‬
‫מה זה?‬
‫זו גופה, בן.‬
‫אלוהים.‬ ‫-היי.‬
‫אלוהים. זו גופה?‬
‫אני חייב לדעת. עשית את זה?‬
‫של... ‬
‫של מי הגופה?‬
‫זה לא משנה.‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫של מי הגופה?‬ ‫-תהיה בשקט.‬
‫אתה צריך להגיד לי של מי הגופה!‬ ‫של מי הגופה?‬
‫תפסיק! תפסיק לדבר.‬
‫זה גאווין.‬ ‫-גאווין?‬
‫גאווין.‬ ‫-מה, הטייס?‬
‫אני לא מבין. מה הוא עשה?‬
‫מה הוא עשה?‬
‫הוא ניסה לסחוט אותנו, בן. אני... ‬
‫מה? לסחוט אותנו? על מה אתה מדבר?‬
‫ביום שבו ירית בפיטרקין על המסלול,‬
‫נאלצתי לסמוך עליו כי הייתי צריך‬ ‫שהוא יטיס את המטוס לאיי בהאמה.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫נתתי לו את האקדח, האקדח שהשתמשת בו,‬
‫ואמרתי לו לזרוק אותו מהחלון מעל האוקיינוס‬ ‫בדרכו לאיי בהאמה.‬
‫אבל הוא לא עשה את זה. הוא שמר אותו.‬
‫רגע, מה זאת אומרת, "שמר אותו"?‬
‫הוא שמר את האקדח שבו ירית בפיטרקין‬
‫כדי שיוכל לסחוט מאיתנו עוד כסף.‬
‫למה שהוא יעשה את זה?‬
‫הוא עמד להסגיר אותך, רייף.‬
‫הוא אמר שאתה פסיכופת‬ ‫ושהוא לא ייכנס לכלא בשבילך.‬
‫עכשיו, בבקשה תעזור לי לסחוב אותו לסירה?‬
‫אני ארים את הראש.‬
‫לא רציתי שזה יקרה, רייף. אני צריך שתדע.‬
‫הצעתי לו כל כך הרבה.‬ ‫הצעתי לו יותר ממה שהיה לי.‬
‫אלוהים.‬
‫בסדר. מה עוד צריך לעשות?‬
‫איבדתי את האקדח.‬ ‫-תגיד לי איפה. אני אמצא אותו.‬
‫גרנד, אתר הבנייה ברחוב גרנד.‬
‫הוא נפל לפתח הניקוז.‬
‫צריך למצוא אותו, להשיג אותו בחזרה.‬
‫בסדר.‬ ‫-תיזהר.‬
‫כן. בסדר, אבא.‬
‫- נסאו, איי בהאמה -‬
‫ספאם.‬
‫- שרה אליזבת קמרון‬ ‫אני מתגעגעת לאחותי -‬
‫תפסיקו להתקשר, ספאם.‬ ‫-וויזי?‬
‫מי זאת?‬
‫היי, זאת אני.‬
‫מי את?‬
‫לא, זה אני. את סתומה?‬
‫אחלה בדיחה חולנית.‬
‫זאת אני!‬
‫אם זו לא אני,‬
‫איך אני יודעת שהרטבת במכנסיים‬ ‫בשיעור התעמלות בכיתה ד'?‬
‫היי.‬
‫רגע. אין מצב! זו באמת את?‬
‫אלוהים!‬
‫היי, את צריכה לשמור על זה בסוד, טוב?‬
‫כן. לא, כן. לגמרי.‬
‫אני בחדר שלי.‬
‫אני בסדר. הכול בסדר.‬ ‫זה הרגע הכי מאושר בחיים שלי.‬
‫יש מישהו לידך? אני לא רוצה שמישהו ישמע.‬
‫יש לי טובה גדולה לבקש.‬
‫שמעת את אבא מדבר‬ ‫על מה שגאווין הטיס לאי פרדייז?‬
‫כן. הוא דיבר עם רוז לפני כמה ימים.‬
‫הוא אמר שהוא צריך לטוס לנסאו‬ ‫כדי להיפגש עם בנקאים.‬
‫זה נשמע דחוף.‬
‫והוא אמר משהו על השכרת כספות ותחבורה.‬
‫אלוהים.‬
‫אני צריכה שתגלי מתי בדיוק הפגישה תתקיים.‬
‫כן. ברור.‬
‫אני לא מאמינה שאת בחיים.‬
‫אני אוהבת אותך, שרה.‬ ‫-אני אוהבת אותך, וויז.‬
‫אלוהים! יש!‬
‫קאנטרי קלאב.‬
‫אני לא אמור לסחוט אותך או משהו כזה?‬
‫לך על זה.‬
‫השוטרים כבר חקרו אותי.‬
‫אבל הם כבר שמעו מחצי מהעיר‬ ‫מה שיש לך להגיד להם, יודע?‬
‫אין לך כלום, אחי.‬
‫אז למה באת? כדי לעצבן אותי?‬ ‫-באתי לארגן אותך. רוצה להרוויח קצת כסף?‬
‫איזה מין שאלה טיפשית זאת?‬
‫עבדת פעם בתאגיד המים והביוב, נכון?‬ ‫-כן, עבדתי בכל עבודה מחורבנת שיש.‬
‫למה אתה חושב שאני מוכר סמים, אחי?‬
‫לא יודע, אחי. כנראה בגלל סגנון החיים.‬
‫אם תמשיך להתחצף,‬ ‫אני אכסח את הפרצוף המלוקק שלך.‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬
‫- אאוטר בנקס לנסאו -‬
‫- השכרת כספות -‬
‫- מתקן אחסון מאובטח וכספות לחפצי ערך -‬
‫- יום שלישי -‬
‫- 15:00‬ ‫אודיסי תעופה, קורל ביי 349 -‬
‫מה את עושה?‬ ‫-שיט!‬
‫אלוהים.‬
‫אני פשוט מתגעגעת לאחותי המתה.‬
‫אנחנו מסודרים.‬
‫בסדר. אני מניח שאנחנו עושים את זה.‬
‫כלומר, שוד מזוין.‬
‫מבחינתי זה בסדר, אבל את בטוחה?‬
‫כל החיים שלי,‬
‫וורד תמיד השיג את מבוקשו.‬
‫כולם מצייתים לו, וחשבתי שזה נובע מכבוד,‬
‫אבל עכשיו אני מבינה שזה נובע מפחד.‬
‫וג'ון ב'... ‬
‫אתה יודע שהאדם היחיד שמעולם לא ציית לו‬ ‫היה אבא שלך.‬
‫הוא לא היה דומה לאף אחד שפגשתי,‬ ‫כי הוא לא פחד מאבא שלי.‬
‫זה בשבילו, בשביל שריף פיט,‬
‫בשבילך ובשבילי.‬
‫הזהב פה, בבית של אבא שלי.‬
‫הוא יעביר את הזהב מהבית שלנו‬
‫לחברת שילוח אווירי שממוקמת כאן.‬
‫- שדה"ת נסאו -‬
‫אנחנו צריכים לתפוס את הזהב‬ ‫לפני שהוא יגיע למטוס.‬
‫יש רק שני כבישים שמובילים לשם.‬
‫אנחנו רוצים להביא אותו לשדות הקנים האלה,‬ ‫מדרום לשדה התעופה.‬
‫- שדות קנים -‬
‫שם נטמון את המלכודת.‬
‫נוריד אותך ואת שרה כאן.‬
‫רואה את קו העצים? הם יגיעו מהכיוון הזה.‬
‫ברגע שקליאו ואני ננטרל את אבא'לה,‬ ‫אתה ושרה תיקחו את הזהב.‬
‫אז אנחנו צריכים רק הסחת דעת,‬ ‫משהו שיאלץ אותם לעשות עיקוף.‬
‫אני יכולה לעזור בזה.‬
‫איך עוברים מחיים באי פרדייז‬
‫לחיים ברחוב ולבריחה משוטרים?‬
‫התאהבתי.‬
‫טעות גדולה.‬ ‫אין לך את מי להאשים חוץ מאת עצמך.‬
‫כן.‬
‫עדיף לא לאהוב.‬
‫מה איתך?‬
‫איך הגעת לקפטן טי?‬
‫אבא עזב. סבתא מתה.‬
‫זרקו אותי לרחוב.‬
‫הייתי צריכה למצוא דרך לטפל בעצמי.‬
‫ישנתי על סירה קטנה, והיא התנתקה מהמזח.‬
‫התעוררתי ושמעתי מישהו צועק,‬ ‫"את יודעת לקשור קשר הצלה?"‬
‫זה היה קפטן טרנס.‬
‫עליתי לסיפון. אני איתו מאז.‬
‫זה לא ממש כיף,‬ ‫אבל צריך לעשות מה שצריך לעשות, נכון?‬
‫סטאבי אחראי לאבטחה.‬
‫הוא לא מבריק במיוחד,‬
‫אבל הוא לא יבגוד בך.‬
‫טרנס, לעומת זאת... ‬
‫הוא איל ניגוח.‬
‫הוא נוגח בכל מה שעומד בדרכו.‬
‫תמיד תישארי שני צעדים לפניו,‬
‫ולעולם אל תבטחי בו.‬
‫חכי כאן.‬
‫מי רוצה להרוויח קצת כסף?‬ ‫-אני!‬
‫רגע.‬
‫קודם תצטרכו לעשות לי טובה. תקשיבו.‬
‫זה פתח הניקוז הצפוני. הוא נשפך לתוך הערוץ.‬
‫אם אם האקדח יצא מהפתח הזה,‬ ‫הוא נשטף החוצה והגיע ל... ‬
‫ערמת הזבל הזאת.‬ ‫-נכון.‬
‫אלוהים. צריך לירות‬ ‫באנשים שמשתמשים בפלסטיק.‬
‫באופן אישי, אני אוהב פלסטיק.‬ ‫אני משתמש בו כל יום. מת עליו.‬
‫אני מקווה שאתה ממחזר‬ ‫ולא זורק זבל לאוקיינוס.‬
‫חשבתי שתגידי משהו כזה, אז... ‬
‫שקיות אשפה.‬
‫תפסת יוזמה והגנת על הסביבה באופן פעיל?‬
‫אולי.‬
‫להשאיר אתכם לבד? מה קורה?‬
‫תאסוף את האשפה.‬
‫- תחנת השריף מחוז קילדר -‬
‫זה היה כיף.‬
‫אם הוא לא פה,‬ ‫הוא חייב להיות בצינור הניקוז.‬
‫הוא בצינור.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-ברור שהוא שם.‬
‫מזל שהבאתי מוט ברזל.‬ ‫-אז מה, "אבן, נייר ומספריים"?‬
‫לא.‬ ‫-סדר אלפביתי?‬
‫לא. בשלוש, פופ. אחת, שתיים, שלוש.‬
‫או שהכי מבוגר יעשה את זה?‬
‫בביוב יש תולעת שמתחפרת בתוך הגוף שלך.‬
‫היא נכנסת למחזור הדם,‬ ‫ואז היא יוצאת דרך הבולבול.‬
‫אז אני מוותר על התענוג.‬
‫כן, גם אני.‬
‫לא. אני מבינה. אתם מפחדים.‬
‫אני לא מפחד.‬ ‫-זה די חמוד.‬
‫זה בגלל הבולבול.‬ ‫-אני לא מפחד.‬
‫הייתם צריכים לומר לי וזהו.‬ ‫אל תפחדו, אני אעשה את זה.‬
‫טוב, רק תיזהרי.‬
‫אני איזהר מאוד.‬
‫זה הגיע לי.‬
‫פשוט תצעקי אם את צריכה משהו, בסדר?‬
‫אנחנו... ‬
‫נצעק בחזרה.‬
‫מועיל מאוד. תודה.‬
‫זה לא טוב, אחי. אם האקדח נפל לכאן,‬
‫הוא שקוע בעומק 15 ס"מ במלכוד השפכים,‬
‫בתוך חרא רעיל שאתה ממש לא רוצה להשתכשך בו,‬
‫או שהוא נסחף החוצה ויצא מפתח הניקוז.‬
‫עכשיו, הפתרון הכי קל הוא להציף את הביוב,‬
‫כי אני כבר אומר לך,‬ ‫אין סיכוי שאני נכנס פנימה.‬
‫שיט.‬
‫קיארה, כבר מצאת משהו?‬
‫כן, קי, את רואה את האקדח?‬ ‫-לא, כלום.‬
‫הוא בטח בתחתית מלכוד השפכים.‬
‫אחי, קלטתי שקורה משהו בינך לבין קי, טוב?‬
‫תן לי פרטים.‬
‫הגעת לבסיס ראשון, שני, שלישי?‬
‫אנחנו אפילו לא באותו מגרש.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫אנחנו לא משחקים באותו המשחק.‬
‫אנשים כל כך מחורבנים.‬
‫לפני כמה לילות אנחנו... ‬ ‫-בסדר.‬
‫היא נמרחה עליי.‬ ‫-בסדר.‬
‫ו... ‬ ‫-התחלה טובה.‬
‫אבל היא הייתה מחוקה, אז זה לא באמת נחשב.‬
‫יש רק דרך אחת לגלות, קאנטרי קלאב.‬
‫טוב.‬
‫ניסיתי להיות נועז ופרוע,‬ ‫והיא לא אהבה את זה.‬
‫ניסיתי להיות מרובע, והיא לא אהבה את זה.‬
‫אני מבין.‬ ‫-אני לא יודע מה לעשות!‬
‫פופ, תחשוב. אני יודע שאתה יכול לחשוב.‬ ‫תדליק נרות.‬
‫שים קצת אוטיס רדינג.‬
‫כן, זה יעבוד. או שתנגן בגיטרה.‬ ‫-אני לא יכול לעשות שום דבר מזה.‬
‫בסדר, אבל... ‬ ‫-אני חושבת שמצאתי משהו.‬
‫איכס!‬ ‫-רגע, מצאת אותו?‬
‫מצאת את האקדח?‬ ‫-פופ! אלוהים!‬
‫חבר'ה, יש כאן משהו מת!‬
‫בן אדם?‬
‫אלוהים! יש פה משהו מת!‬
‫אני חוזרת... ‬ ‫-בן אדם?‬
‫... יש פה משהו מת!‬
‫אל תיגעי בו. ככה נדבקים בתולעים.‬
‫מצאת את האקדח? זה גאווין?‬
‫מה זה? זה גאווין?‬
‫אל תיגעי בזה!‬
‫קי, את רואה את האקדח?‬ ‫את רואה את האקדח, קי?‬
‫הם בביוב.‬
‫תפתח את הברז.‬
‫אם נפתח את הברז, היא תמות.‬
‫כן.‬
‫הדבר האחרון שאתה צריך‬ ‫זה שעוד גופות יצוצו פה.‬
‫אתה מבין מה אתה עושה?‬ ‫-אם אתה משתפן, אתה יכול ללכת.‬
‫אתה לא מבין מה אתה עושה, אחי?‬
‫זוז לי מהדרך.‬
‫בסדר גמור.‬
‫בסדר, בחור קשוח.‬ ‫-אתה לא רוצה להיות פה? לך תביא את האוטו.‬
‫אתם חייבים לי לכל החיים!‬
‫אולי וורד זרק את גאווין לביוב?‬ ‫-בחייך.‬
‫זה הגיוני לגמרי.‬
‫שמעת את זה?‬ ‫-מה?‬
‫תקשיב.‬
‫שיט.‬
‫חבר'ה?‬
‫חבר'ה, המים!‬
‫שיט.‬
‫קיארה, צאי משם עכשיו!‬
‫אין לי זמן! חבר'ה!‬
‫שיט.‬
‫קי!‬ ‫-קי!‬
‫אולי יש פתח למעלה!‬ ‫-קיארה!‬
‫קדימה!‬
‫קיארה!‬
‫הצילו!‬
‫בבקשה! פופ! חבר'ה!‬
‫הצילו! אני כאן!‬ ‫-קיארה!‬
‫קי!‬ ‫-מהר!‬
‫קי, אנחנו באים!‬
‫היי, חבר'ה! אני כאן!‬
‫המים עולים!‬
‫קיארה!‬ ‫-קי!‬
‫תמשכו!‬
‫קי, תחזיקי מעמד! תמשוך!‬
‫מהר!‬
‫פופ! בבקשה!‬ ‫-אל תדאגי, קי. נוציא אותך משם, אני מבטיח.‬
‫קדימה.‬
‫ג'יי-ג'יי! פופ!‬
‫שיט!‬
‫קדימה!‬ ‫-קדימה!‬
‫קיארה.‬
‫את בסדר?‬
‫חשבתי שאיבדנו אותך.‬ ‫-פופ, רד ממני.‬
‫קי, את בסדר?‬
‫טוב מתמיד.‬
‫זה לא מה שחיפשנו, נכון?‬
‫אלוהים.‬ ‫-שאני אמות!‬
‫אלוהים!‬ ‫-הצלחת.‬
‫אנחנו נתפוס את הבנזונה, אחי!‬
‫בואי נלך, קי.‬
‫עבודה טובה.‬ ‫-כן.‬
‫עשית את זה!‬
‫בואי הנה.‬
‫ניקח את זה לשופ.‬
‫כן, ניקח את זה לשופ.‬ ‫-בסדר.‬
‫חיפשתי בכל מקום, נשבע.‬ ‫-אני יודע. אני לא כועס עליך. אני רק... ‬
‫תקשיב, אם הפוגס השיגו את האקדח,‬ ‫נגיד שג'ון ב' גנב אותו, כן?‬
‫כן?‬ ‫-כן. הוא גר בבית.‬
‫כולם יודעים שהוא גנב. בהחלט, כן.‬
‫כן. מה עם האוטו?‬
‫השארתי אותו במנחת המטוסים.‬
‫זה מושלם.‬
‫עבודה טובה.‬
‫תודה. רייף, תודה.‬
‫תקשיב, חבר,‬
‫אני צריך לטוס מחר לאיי בהאמה, ו... ‬
‫תבוא איתי?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-כן? יופי.‬
‫יעשה לך טוב לצאת מכאן.‬
‫בכנות, אני מרגיש‬ ‫שאני צריך שמישהו יגבה אותי, אתה יודע?‬
‫אני לצידך.‬
‫אתה לצידי?‬ ‫-תמיד.‬
‫זו האמת, נכון?‬
‫תודה, חבר.‬
‫כן.‬
‫- תחנת השריף מחוז קילדר -‬
‫אז אתם אומרים לי שזה האקדח‬ ‫שבו רייף קמרון הרג את פיטרקין?‬
‫זה בדיוק מה שאנחנו אומרים, שופ.‬ ‫-והאקדח שבו וורד הרג את גאווין.‬
‫אני... ‬
‫ואיפה הגופה בדיוק?‬
‫לא חיפשת?‬
‫בדקתי בבית החולים.‬ ‫קפצתי אליו הביתה. הוא לא היה שם.‬
‫הוא לא היה שם?‬
‫ברור, כי הוא מת!‬ ‫-שופ, תקשיב לעצמך. זה הגיוני לחלוטין.‬
‫הוא לא בבית,‬
‫אבל זה לא אומר שהוא נרצח.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-אמרתי לך שזה יקרה. ברצינות?‬
‫לפחות תשלח אותו לבדיקה בליסטית,‬
‫או שרק תשב על התחת שלך?‬ ‫-תמרח שעווה על השפם הדפוק שלך.‬
‫הוא אמיתי בכלל?‬ ‫-אני אמרח לך... ‬
‫תשתוק, ג'יי-ג'יי!‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אני מצטער. העלבתי אותו?‬
‫תשתוק!‬
‫צאו. יש לי עבודה.‬
‫אתם מסריחים לי את המשרד.‬ ‫-שיט.‬
‫וורד שיחד אותך? זה לא הגיוני.‬
‫אתה לא תעשה כלום.‬
‫החוצה!‬
‫הבאנו לך את כלי הרצח.‬
‫אין סיבה הגיונית שלא תשלח אותו לבדיקה.‬
‫לך עם החברים שלך.‬
‫זה בולשיט!‬
‫- אקדח קולט 18J13170 -‬
‫- חיפוש כלי נשק -‬
‫- איתור -‬
‫- קמרון, וורד -‬
‫בן זונה.‬
‫אלוהים. זה היה דוחה.‬
‫- הייוורד פירות ים -‬
‫קחי.‬ ‫-תודה.‬
‫אני מרגישה שוב כמו בת אדם.‬
‫כן, ועכשיו יש לך גם ריח של בת אדם.‬
‫תפסיק, פופ. ברצינות.‬
‫סליחה. חשבתי... ‬
‫לפני כמה ימים נמרחת עליי ו... ‬ ‫-כן.‬
‫הייתי מסטולה לגמרי.‬
‫תראה, פופ, עדיין יש לי מי ביוב בריאות,‬
‫ושופ עצבן אותי.‬
‫נראה מה יקרה.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫רגע. אני חושבת שווייזי יודעת משהו.‬ ‫נראה לי שהיא מדברת עם מישהו.‬
‫זה לא חשוב, טוב?‬ ‫-לא חשוב?‬
‫לא. הכול ייגמר בעוד יום.‬
‫ארד לשם, אעלה את הזהב למטוס, והכול ייגמר.‬
‫פשוט תשימי עליה עין, טוב?‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫- נסאו, איי בהאמה -‬
‫רייף, לא הבאתי אותך לכאן‬ ‫רק כי אני זקוק לעזרתך.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫זו העסקה שעבדת עליה?‬
‫אפשר להגיד.‬
‫מוכן?‬
‫מה יש בפנים? יהלום הופ?‬
‫זה אמיתי?‬
‫בן, זה הדבר הכי אמיתי שיש.‬
‫מצאתי אותה.‬
‫מצאת אותה.‬
‫מצאת את הרויאל מרצ'נט?‬
‫זה כל העניין.‬
‫כל הזהב הזה... ‬
‫שייך עכשיו לנו.‬
‫אלוהים!‬
‫הזהב לא יכול להחזיר את אחותך,‬ ‫אבל הוא יכול להציל אותנו.‬
‫תבין, רייף, כשהוריקן אגתה הגיע... ‬
‫היינו בחובות, חובות כבדים.‬
‫אנחנו כבר לא בחובות.‬
‫כלומר, על מה אני מסתכל פה?‬
‫חצי מיליארד.‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אבא! מה? איך זה אפשרי?‬
‫זה מה שרציתי להגיד לך, טוב? תסתכל עליי.‬
‫אני קשוח כלפיך, רייף.‬
‫אני ממש קשוח כלפיך, בסדר? אני יודע את זה.‬
‫כן.‬
‫לכן אתה צריך לשמוע את זה.‬ ‫באותו יום על המסלול, כן?‬
‫כן.‬
‫זה מה שהיה במטוס.‬
‫אילולא אתה, לא היינו מצליחים לטוס משם.‬
‫אתה, רייף.‬
‫לא הזהב.‬
‫מוכן, סנצ'ו?‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫סעו לשדה התעופה. זו נסיעה של כחצי שעה.‬
‫יש להם משאית ושני רכבי אבטחה.‬
‫אבל רק אבא שלי במשאית עם הזהב, נכון?‬
‫יש שניים במשאית.‬
‫שניים?‬
‫רייף.‬
‫קדימה, רייף! קדימה!‬
‫תחגור חגורה, חבר.‬
‫שני רכבי אבטחה מלפנים ומאחור.‬
‫הם חמושים?‬
‫מכף רגל ועד ראש.‬
‫אקדחים?‬
‫תתי-מקלע.‬
‫זה יהיה מסוכן.‬
‫- הם חצו את הגשר -‬
‫מתחילים.‬ ‫-כן.‬
‫מה זה?‬
‫אלוהים! רק כמה ילדים.‬
‫לא! ילדים, תתרחקו מהרכב!‬
‫תתרחקו!‬
‫שיט!‬ ‫-מה קורה?‬
‫לכו מפה! לכו!‬ ‫-לכו מפה!‬
‫רדו מהכביש!‬
‫רד!‬
‫עופו מפה!‬ ‫-מייק, תקשיב, לא אכפת לי! תזיז את המשאית!‬
‫תזיז את המשאית המחורבנת עכשיו!‬
‫חייבים לזוז.‬ ‫-קדימה!‬
‫מייק, סע!‬
‫קדימה, אני אוציא אותנו מפה.‬
‫זו מלכודת!‬
‫כן, מה אתה אומר!‬
‫מייק, קדימה! קדימה, לעזאזל! תזיז את האוטו!‬
‫היי! רד מהאוטו מייד!‬ ‫-קדימה!‬
‫לכו מפה!‬ ‫-שיט!‬
‫חייבים לצאת מכאן. הוא חסם אותנו.‬
‫הם לא יכולים לנסוע.‬ ‫-אבא.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-סע!‬
‫אל תזוזו! תוקפים אותנו!‬ ‫-לסמטה!‬
‫אתה מצליח.‬
‫היי, מה אתם עושים?‬
‫זוזו!‬ ‫-רדו מהכביש!‬
‫סע!‬ ‫-הם עושים את זה בכוונה.‬
‫לאן אתם נוסעים?‬
‫מה זה היה?‬
‫לאן אנחנו נוסעים? תברר איפה אנחנו!‬ ‫-בסדר.‬
‫הכביש הזה מוביל לאותו מקום. אנחנו בסדר.‬
‫לעזאזל!‬
‫טוב, תמשיך ישר.‬
‫המשאית פנתה לקורל הרבור.‬ ‫בלי ליווי. אני חוזרת, בלי ליווי.‬
‫ראית מישהו במראה?‬ ‫-לא, אנחנו בסדר.‬
‫אנחנו נוסעים בכיוון הנכון?‬ ‫-כן.‬
‫תישאר בכביש הזה. הוא מגיע ישר לשדה התעופה.‬
‫טוב, הם באים.‬
‫את מוכנה, סי? תשמרי על ריכוז.‬
‫- עצור -‬
‫אני לא מאמין.‬
‫מה נעשה? אי אפשר להסתובב.‬ ‫-לא יודע.‬
‫קח את האקדח, רייף. פשוט תחביא אותו.‬
‫קדימה.‬
‫מה קורה?‬
‫מצטער, גבר.‬
‫הכביש סגור. אין מעבר!‬
‫טוב, אתם מוכנים לתת רק למשאית אחת לעבור?‬
‫אנחנו חייבים לנסוע. יש לנו משלוח... ‬ ‫-לא נראה לי. בולען. ענק.‬
‫אני מתחנן. אם... ‬
‫תראה לי את הידיים שלך. לאט.‬
‫אל תעשה משהו טיפשי.‬
‫צא. לאט.‬
‫תקשיב לאבא שלך.‬
‫לאט ובזהירות. זה מה שיקרה:‬
‫לכו לשלטים ותשימו אותם בצד.‬
‫אתה הולך לשלט הזה, אתה לשלט ההוא.‬
‫תזיז את השלט הארור.‬
‫גם אתה, חבר. זרוק אותו בצד הכביש.‬
‫בדיוק, שם.‬ ‫-לך לחבית.‬
‫שים את החבית בצד הכביש.‬ ‫שים את החביות בצד.‬
‫תזרוק עוד חבית, ואפוצץ לך את הראש.‬
‫שני צעדים לאחור.‬
‫לאט-לאט. רד על הברכיים.‬
‫על הקרקע! קדימה!‬
‫תרים ידיים. תנשק את הקרקע.‬ ‫-מי אתה?‬
‫אני הוועדה המלכותית לחלוקת העושר מחדש.‬
‫תנשק את הקרקע.‬
‫אתם אידיוטים. המלווים שלנו מאחורינו.‬
‫חכמולוג, מה?‬
‫בסדר. צריך ללכת.‬
‫זוזו! מהר!‬
‫קדימה, מהר!‬
‫שרה?‬ ‫-על הקרקע!‬
‫שרה! את בחיים!‬
‫מתוקה! את בחיים!‬
‫אל תדבר איתה! על הקרקע!‬ ‫-אל תתקרב.‬
‫על הקרקע!‬ ‫-שרה! את בחיים!‬
‫אל תדבר איתה!‬
‫אני אוהב אותך, מתוקה!‬ ‫-אל... ‬
‫אני לא מאמין!‬ ‫-על הקרקע!‬
‫תתרחק.‬ ‫-על הקרקע!‬
‫אל תזוז. עצור!‬ ‫-היי!‬
‫לא!‬ ‫-היי!‬
‫קדימה, עופו מכאן! זוזו!‬ ‫-לקחתי את האקדח שלו.‬
‫חייבים לזוז.‬
‫לכו! מהר!‬
‫שרה!‬
‫את פחדנית!‬
‫שרה!‬
‫הדלת! תפתחי את הדלת!‬ ‫-אחורה!‬
‫לאן היא נוסעת?‬ ‫-בוא נסתלק מכאן. קדימה, טי!‬
‫קדימה.‬
‫הם באים!‬ ‫-קדימה!‬
‫אל תעצרו! סעו, קדימה! תביאו את הזהב!‬
‫אל תירו!‬
‫שיט. הם מתקרבים.‬
‫שיט.‬
‫קדימה!‬
‫קדימה! הזהב כבד מדי, שרה. הוא מאט אותנו.‬
‫אי אפשר לנסוע מהר יותר?‬
‫אני נוסע הכי מהר שאני יכול.‬
‫מה נעשה?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫תחזיקי חזק!‬ ‫-מה?‬
‫שרה, השגנו את הזהב. עשינו את זה. אלוהים.‬
‫ירו בי.‬