‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אבא שלי נהג לומר לי‬
‫שעדיף לא להגיד שהגעת לשפל המדרגה.‬
‫"סמוך עליי", הוא אמר,‬
‫"תמיד אפשר לרדת לשפל חדש.‬
‫ככה זה בגיהינום,‬
‫תמיד יש מדור תחתון יותר".‬
‫ג'ון בוקר רטלדג',‬
‫לפי סעיף 14 לחוק העונשין של צפון קרוליינה,‬
‫אתה מואשם ברצח מדרגה ראשונה‬
‫בנסיבות מחמירות.‬
‫אם תורשע, העונש המרבי יהיה עונש מוות.‬
‫כבודה, הוא בן 17.‬ ‫-תפסיק.‬
‫שקט בבית המשפט.‬
‫הוא בן 17! את רצינית?‬ ‫-תירגע.‬
‫פקיד ביהמ"ש!‬ ‫-ג'ון ב', אנחנו נמצא פתרון.‬
‫ג׳ון ב'!‬
‫שרה!‬ ‫-לא!‬
‫שרה!‬ ‫-מספיק! אל תיגע בה.‬
‫בואי, שרה. נלך מכאן.‬
‫כולם לצאת. קדימה.‬
‫- בית המשפט המחוזי קילדר -‬
‫הצדק נעשה.‬ ‫-זה הגיע לו.‬
‫זאת בדיחה? אנחנו בגיהינום או... ‬
‫לא הייתי צריכה לחזור הביתה.‬ ‫-הם יהרגו אותו. אני יודע.‬
‫צר לי על מה שאתה והמשפחה שלך עברתם.‬
‫תודה לאל שהמערכת עובדת.‬
‫אולי תשתוק? ברור שלדעתך המערכת עבדה,‬
‫כי היא נוצרה כדי להגן עליך ועל אנשים כמוך.‬
‫הוא יעמוד למשפט. חבר מושבעים יחליט.‬
‫הוא לא אמור לעמוד למשפט!‬
‫לך מגיע לעמוד למשפט, כי אתה רוצח.‬
‫איזו חוצפה מצידך לבוא לבית המשפט.‬
‫אני מבין שאת כועסת, בסדר?‬ ‫-כועסת?‬
‫אני יודע שהוא עבד עלייך, על כולכם.‬ ‫-אני לא סתם כועסת!‬
‫תפגיני קצת כבוד!‬
‫תשתלט על הכלב שלך!‬ ‫-עזוב אותה!‬
‫אולי תיטפל לקוקס לשם שינוי, שופ?‬ ‫-אתה רוצה שיעצרו אותך?‬
‫לכו! אתם צריכים ללכת.‬
‫זה בולשיט.‬ ‫-בואי. זה לא שווה את זה.‬
‫צר לי, מר קמרון. זה לא מגיע לך.‬
‫תודה.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫לך מכאן, ג'יי-ג'יי.‬ ‫-לא סתם הבת שלך יושבת איתנו.‬
‫תתקדמו. אין מה לראות פה, זוזו.‬ ‫-המסיבה נגמרה.‬
‫ההצגה נגמרה, חברים. תמשיכו לזוז, קדימה.‬
‫קדימה, חבר'ה.‬ ‫-לכו הביתה.‬
‫נער מקומי, ג'ון בוקר רטלדג',‬ ‫הואשם ברצח מדרגה ראשונה‬
‫בעקבות תקרית הירי שבה נהרגה סוזן פיטרקין,‬ ‫השריף האהובה של מחוז קילדר.‬
‫רטלדג' חמק מרשויות החוק בסופה האחרונה,‬
‫ותחילה שיערו כי נספה בים,‬
‫אך לאחר שעדים ראו אותו על האי,‬
‫הרשויות התגייסו במהירות ולכדו אותו.‬
‫אם יורשע, הוא עלול לקבל עונש מוות.‬
‫- הערות להגנה -‬
‫היינו בביצה ונתקלנו בספינה טרופה... ‬
‫עם ערימות על גבי ערימות של מטילי זהב.‬
‫ולנה אמרה לי שאבא שלי... ‬
‫אבא שלי מת... ‬
‫תקוע במים... ‬
‫לבד.‬
‫אני אעיד בשבועה. הייתי שם.‬
‫אני רק צריכה לדבר עם אחותי.‬
‫אחותך?‬ ‫-קי, יש עלייך טלפון?‬
‫וויזי היא היחידה שיודעת‬ ‫שרייף לא היה בבית באותו יום.‬
‫וויזי?‬ ‫-אין פתרון אחר.‬
‫אני הכנסתי אותנו לצרה הזאת,‬ ‫ואנסה לחלץ אותנו.‬
‫וויזי? כן, זה יעבוד.‬
‫היא צודקת בדבר אחד. חייבים לעשות משהו.‬
‫החבר שלנו שבוי מלחמה כרגע, טוב?‬
‫הוא נפל בשבי האויב,‬ ‫ייתכן אפילו שיוציאו אותו להורג.‬
‫פשוט נשב פה?‬ ‫-מה התוכנית?‬
‫נחטוף את שופ?‬ ‫-אולי.‬
‫זה לא הרעיון הכי גרוע.‬
‫לא?‬ ‫-לא!‬
‫זה הרעיון הכי גרוע ששמעתי בחיים.‬
‫זה די גרוע.‬ ‫-יודעת מה? בבקשה, אל תתערבי.‬
‫פופ, תראה, עשינו הכול בדרך שלך,‬ ‫ומה יצא לנו מזה?‬
‫בסדר, אז מה התוכנית שלך?‬
‫להסתער על הכלא באקדחים שלופים?‬
‫תראה, פופ, אני רק רוצה שתבין‬
‫שהחבר שלנו בידיהם.‬
‫פשוט נשב פה בחיבוק ידיים?‬ ‫לא, נלך להציל אותו.‬
‫נעשה משהו בנידון.‬
‫ג'יי-ג'יי, אנחנו לא מסתערים על הכלא.‬ ‫זה לא יקרה.‬
‫בסדר, אחי.‬ ‫שב בכיסא הנוח שלך. אל תעשה כלום.‬
‫אני אנסה לעשות משהו.‬
‫אני אזיז עניינים,‬ ‫אפילו אם אצטרך לעשות את זה לבד.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו צריכים לדאוג?‬ ‫-כן, ברור.‬
‫אני אדבר עם ההורים שלי‬ ‫ואנסה להשיג כסף לעורך דין.‬
‫לג'ון ב' יש סנגור ציבורי. אין צורך.‬
‫אתה משוגע? צדק עולה כסף.‬
‫את צודקת.‬
‫אני אנסה לגלות כל מה שאפשר על המפתח,‬
‫כי הקלטת שיש ללימברי‬
‫היא ראיה מזכה.‬ ‫היא יכולה לנקות את ג'ון ב' מאשמה.‬
‫כן, חייבים לנסות.‬
‫נדבר על זה אחר כך.‬
‫בסדר?‬
‫האידיוטית הקטנה קראה לך רוצח מול כל האי.‬
‫קח, מותק.‬ ‫-אני יודע, רוז.‬
‫זה רק ילך ויחמיר.‬
‫מאחר שג'ון ב' ושרה יעידו נגדנו,‬ ‫וגאווין נעדר... ‬
‫לא יכולתי לעשות כלום בקשר לגאווין, טוב?‬
‫אמרתי לך. הוא תקף אותי.‬ ‫-אני יודעת, מותק.‬
‫וורד, אני מדברת על איך שזה נראה.‬
‫נראה שיש דפוס.‬
‫אם שופ יאמין לסיפור של ג'ון ב'... ‬
‫הוא לא יאמין.‬ ‫-ואם כן?‬
‫אם כן, תסתכל סביבך.‬
‫כל זה, הכול... ‬
‫ייעלם.‬
‫אני יודע, רוז.‬ ‫-ייעלם.‬
‫את חושבת שאני לא יודע?‬ ‫-אז חייבים לעשות משהו!‬
‫מה?‬ ‫-לא.‬
‫לא. דבר עם שופ.‬
‫דיברתי איתו.‬ ‫-דבר איתו שוב.‬
‫הוא לא יעזור לנו.‬ ‫-חייב להיות מישהו ש... ‬
‫אין.‬
‫חייב להיות מישהו‬ ‫שיכול לעזור לנו, וורד. תחשוב.‬
‫אולי יש מישהו, אבל הסיכוי קלוש.‬
‫חצי לפני. חצי אחרי.‬
‫שייראה כאילו דיברנו על זה, טוב? זה חשוב.‬
‫זה צריך להיראות כאילו... ‬
‫זה חייב להראות שהוא נטש אותה.‬
‫כמו התאבדות.‬
‫כן, אני מבינה.‬
‫אז יש לך מישהו?‬
‫טוב.‬
‫הערב.‬
‫תראי, טרי, אני יודע שזה לא קל.‬
‫גם לי זה קשה.‬
‫אבל המנוול הזה הרג את סוזן.‬
‫הייתי שם.‬
‫ניסיתי להציל אותה על מסלול הטיסה.‬ ‫היא דיממה.‬
‫אז הוא יקבל עונש מוות בכל מקרה, את יודעת?‬
‫אני פשוט צריך שתביני‬ ‫מה את עושה למעני ולמען המשפחה שלי.‬
‫את עוזרת לי להחזיר את הבת שלי.‬
‫למה אתה מפיל עליי את זה, פופ?‬
‫כלומר, מה עשיתי לך?‬
‫אני רק מנסה לעשות את הדבר הנכון‬ ‫ולהציל את החבר שלי.‬
‫למרבה הצער,‬ ‫מערכת היחסים שלנו היא נזק משני.‬
‫אני אעשה לך נזק משני.‬
‫זה רק אוטו.‬ ‫-רק אוטו?‬
‫אלוהים ירחם.‬
‫לא היית הורס אוטו‬ ‫בשביל החבר הכי טוב שלך, בשביל דוני?‬
‫לא הייתי הורס כלום בשבילו.‬
‫בטח שכן.‬
‫אבא, לימברי אומרת את האמת.‬
‫יש לה ראיה שיכולה לזכות את ג'ון ב',‬ ‫אני בטוח. שמעתי את הקלטת.‬
‫היא תיתן לנו את הראיה בתמורה למפתח‬ ‫שלדעתה נמצא אצל המשפחה שלנו.‬
‫שנייה. היא מצאה תמונה שלו במכירה פומבית.‬
‫אתה מזהה את זה?‬
‫אני לא יודע במה הסתבכת, בן, אבל... ‬
‫זה לא משהו טוב.‬
‫אז הדבר האחרון שאני רוצה לעשות כרגע‬ ‫זה לעודד אותך.‬
‫אבל כן,‬
‫זה נראה כמו משהו שסבתא שלי‬ ‫נהגה לענוד על צווארה.‬
‫סבתא?‬
‫אני זוכר שראיתי את זה כשהייתי ילד קטן.‬
‫אתה יודע איפה הוא?‬ ‫-היא נהגה לענוד אותו כל יום.‬
‫אני לא יודע, בן.‬
‫זה נראה כמו הציורים שהיא ציירה‬ ‫כשהיא התחילה לשכוח דברים.‬
‫אתה יכול לחפש בדירה הישנה שלה‬ ‫מעל בית המרקחת.‬
‫תודה.‬
‫תיזהר, בסדר?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫אוהב אותך.‬ ‫-אוהב אותך, אבא.‬
‫אימא.‬
‫אבא.‬
‫תודה לאל. אלוהים.‬
‫איפה היית?‬
‫היינו ערים כל הלילה. הייתי בבית חולים.‬
‫האוטו התקלקל, ואז הטלפון שלי מת,‬ ‫ולא היה לנו מטען. אני... ‬
‫ברור. זה הגיוני לגמרי.‬
‫מטען? ברור, מטען.‬
‫כן.‬
‫ג'ון ב' חזר.‬
‫כן, שמעתי את זה בחדשות.‬
‫שמעתי שעצרו אותו על רצח.‬
‫כן, אבל הוא לא עשה את זה, טוב?‬ ‫אני מבטיחה. מישהו מפליל אותו.‬
‫והוא יצטרך כסף לעורך דין טוב.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה איתך.‬ ‫-אימא, זה ממש חשוב.‬
‫אפילו לא התקשרת אליי.‬
‫ג'ון ב' נעצר על רצח.‬
‫את מבינה את זה? לא הכול סובב סביבך.‬
‫כן.‬
‫זה בדיוק מה שחשבתי בארבע בבוקר,‬
‫כשהלכתי לבדוק אם הגופה שלך נסחפה לחוף.‬
‫חשבתי, "הכול סובב סביבי".‬
‫אלוהים, מותק, את מתייחסת אליי נורא.‬ ‫-את מתייחסת אליי נורא.‬
‫את לא סומכת עליי.‬
‫למה שאבטח בך? את רק משקרת לי!‬
‫מתי שיקרתי לך?‬
‫קיארה, תפסיקי! אכפת לך רק מהבנים האלה.‬
‫זה קשור לבנים.‬ ‫-זה תמיד קשור לבנים.‬
‫הבנים האלה חשובים לך יותר מכל דבר אחר.‬
‫אלוהים, את כל כך מפחדת שאשכב עם פוג, כמוך.‬
‫טוב, נחשי מה? כבר עשיתי את זה.‬
‫תני לי לטפל בזה.‬ ‫-לא! נמאס לי.‬
‫אין לך מושג כמה קשה עבדנו‬
‫כדי לתת לך הזדמנויות‬ ‫שילדים אחרים לא מקבלים.‬
‫כמה פעמים אני צריכה להגיד לכם‬ ‫שהדברים האלה לא מעניינים אותי?‬
‫כן, אבל הם צריכים לעניין אותך.‬ ‫-מצטערת, הם לא.‬
‫תראו, אני פוג ותמיד אהיה.‬
‫בגלל זה אני שונאת לחזור לכאן.‬ ‫-את שונאת לחזור לכאן?‬
‫את רוצה לחיות כמו פוג?‬
‫אני אראה לך איך זה.‬
‫לכי לחיות כמו פוג מחורבן.‬
‫עופי מהבית שלי!‬
‫אף אחד לא עוצר אותך.‬
‫- מתקן מעצר מחוז קילדר -‬
‫בדיקת תאים מתבצעת.‬
‫יש לי עסקה בשבילך.‬
‫איזה מין עסקה?‬
‫כזאת שבה ראיות הולכות לאיבוד,‬
‫אישומים מתבטלים.‬
‫מה אני צריך לעשות?‬
‫באתי לבקר את ג'ון ב' רטלדג'.‬
‫בלי מוזיקה, ותיפטר מהקיסם.‬
‫אני לא שומע אותך, אחי.‬ ‫המוזיקה על פול ווליום.‬
‫זה מה שאמרתי. באתי לבקר את ג'ון ב' רטלדג'.‬
‫רגע. מוזיקה?‬
‫חשבתי שזו מדינה חופשית, אבל... ‬
‫מתברר שאתה לא אוהב חופש, נכון, מתוקון?‬
‫לא שווה את זה.‬
‫טוב לראות אותך, פלאם.‬ ‫נחמד שיש משהו בפה, יודעת?‬
‫כן.‬
‫תוריד את הכובע ותרוקן את הכיסים.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫היי!‬
‫אולי תבוא הנה?‬
‫חמש דקות.‬ ‫-לאן אתה הולך, ילד?‬
‫חשבתי שזה יקרה לי.‬
‫גם אני.‬ ‫-זה קרה לך.‬
‫ברוך הבא למעוני הקט.‬
‫כשאמרת שיש לך דירה חדשה, לא דמיינתי את זה.‬
‫כן, זה... ‬
‫זה נחמד.‬ ‫-אפשר לומר את זה.‬
‫מוטיב אלומיניום.‬ ‫-כן.‬
‫הלכתי על עיצוב קר, חשוך... ‬
‫בודד.‬ ‫-מדכא.‬
‫כן.‬
‫תקשיב, הייתי שמח לפטפט, אבל הזמן קצר,‬
‫ואני כאן מסיבה אחת בלבד, בסדר?‬
‫מבצע שחרור, מותק.‬
‫אוי, לא. התחלנו.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אבל תקשיב לי.‬
‫שלב ראשון, לעצבן את השוטרים‬ ‫כדי להסיח את דעתם.‬
‫בוצע.‬
‫שלב שני, הלילה בשעה 23:00 בדיוק,‬
‫תפתח דלקת חמורה בתוספתן.‬
‫אתה בכלל יודע מה זה דלקת בתוספתן?‬ ‫-כן.‬
‫זוכר את כיתה ח'? המבחן באלגברה?‬
‫אלוהים.‬ ‫-זה עבד מושלם.‬
‫אבל כדי שיאמינו לך,‬ ‫אתה חייב להיראות חולה, טוב?‬
‫יש לך קרם הגנה מהשמש?‬
‫ג'יי-ג'יי, אני בכלא. יש לי גוש סבון.‬
‫כן.‬ ‫-זה הכול.‬
‫הוא לבן?‬ ‫-כן.‬
‫מושלם, זה יעבוד.‬ ‫קח סבון ותמרח אותו טוב-טוב על הפנים.‬
‫אסור שהסבון יזלוג כשיבדקו את המדדים שלך.‬
‫אחר כך, תשטוף את הידיים במים קרים‬ ‫במשך חמש דקות.‬
‫אחרי זה, אתה מוכן.‬
‫ההצגה מתחילה. תתנודד החוצה ותתמוטט, טוב?‬
‫ברגע שתשכב על הרצפה ותצעק,‬ ‫יבהילו אותך למרפאה.‬
‫ואז אתה רק צריך לשכנע את האחות‬ ‫שהתוספתן שלך תכף מתפוצץ, טוב?‬
‫היא תיקח את היד שלה ותשים אותה פה, בסדר?‬ ‫בדיוק פה.‬
‫כשהיא תעשה את זה ותלחץ, אל תעשה כלום.‬
‫פשוט תשכב שם.‬
‫רק כשהיא תוריד את היד תתחיל לצרוח.‬
‫תצרח כאילו החיים שלך תלויים בזה,‬ ‫כמו לובסטר שנכנס לסיר,‬
‫כאילו אתה מעביר אבן כליה‬ ‫בגודל כדור באולינג.‬
‫הבנתי.‬
‫ומה אז?‬
‫יפנו אותך לבית החולים.‬ ‫זוכר את בן הדוד ריקי?‬
‫בן הדוד ריקי, סוחר הגראס?‬
‫הוא חובש.‬ ‫-הוא מכר לנו את הגרם הראשון שלנו.‬
‫אז מה? זה לא סותר. הוא מחלטר.‬
‫אלוהים.‬
‫שלב שלוש הוא חילוץ.‬
‫זה הרעיון הכי מטומטם שהיה לך.‬
‫אתה כנראה צודק,‬ ‫אבל אתה יודע מה יותר מטומטם?‬
‫לחשוב שיש דרך אחרת לצאת מפה.‬
‫זה מבצר. אתה חושב שפשוט תוכל להיכנס?‬
‫יש פה גדר תיל, חומת לבנים,‬
‫סוהרים בכל פינה.‬ ‫-תפסיק.‬
‫התוכנית לא באחריותך, טוב?‬
‫תשאיר את זה למקצוענים.‬ ‫-היי.‬
‫הזמן נגמר.‬
‫כן, גברתי.‬
‫אתה חייב לסמוך עליי בזה.‬
‫אין מה להפסיד עכשיו.‬
‫בשעה 23:00.‬
‫אבא!‬
‫קדימה.‬
‫ראיתי מה עשית, פלאם.‬
‫יש לי רק שאלה אחת לפני שאלך.‬
‫כמה כסף את ושופ מקבלים?‬
‫אתה תחזור לכאן יום אחד.‬
‫זה בדם שלך.‬
‫- וויזי, איפה את?‬ ‫צריך להיפגש בהקדם האפשרי -‬
‫חשבתי לי, אבא.‬
‫אני צריך לדעת.‬
‫זה חשוב לי, בסדר?‬
‫מה?‬
‫אם יגיע הרגע‬
‫שתצטרך לבחור ביני ובין שרה... ‬
‫אני שונא לשאול את זה, בסדר?‬
‫אבל שנינו יודעים‬
‫שהיא תבגוד בי בהזדמנות הראשונה, טוב?‬
‫אני לא יודע את זה.‬
‫אחד מאיתנו יישא באשמה.‬ ‫את זה אתה יודע, נכון?‬
‫אז מה שאני שואל זה... ‬
‫במי תבחר אם לא תהיה ברירה?‬
‫אמרתי לך שאני לא בוחר בין הילדים שלי.‬
‫אני אוהב את שניכם, את כולכם.‬ ‫-אבל, אבא... ‬
‫אילו היית צריך... ‬
‫אני לא צריך.‬ ‫-אבל תצטרך.‬
‫בסדר? אתה יודע את זה.‬
‫שרה הלכה עם האויב שלנו,‬ ‫מישהו שניסה לגנוב מאיתנו.‬
‫כן.‬ ‫-ואני כאן איתך.‬
‫כלומר, אני עוזר לך.‬
‫אבא, הצלתי את חייך.‬
‫אני פשוט... ‬ ‫-תפסיק.‬
‫במי היית בוחר?‬
‫אני צריך שתפסיק.‬
‫אתה לא מסוגל, נכון?‬ ‫אתה לא יכול לעשות את הדבר הקשה.‬
‫אני לא יכול לעשות את הדבר הקשה?‬ ‫-לא.‬
‫אתה אפילו לא מסתכל עליי כשאני מדבר איתך.‬ ‫אני מנסה לנהל שיחה אמיתית.‬
‫כמה פעמים חילצתי אותך מצרה עד כה?‬
‫כמה?‬
‫הצלת אותי?‬
‫רייף, דפקת אותנו!‬
‫את כולנו!‬
‫תהיה גבר.‬
‫- איפה את, וויזי? אני צריכה לראות אותך -‬
‫הלו? צריך לדבר בהקדם האפשרי‬ ‫תתקשרי אליי עכשיו -‬
‫- וויז, אני מבינה אם את מסתירה את זה מרוז,‬ ‫אבל בבקשה תסמסי לי -‬
‫- דיצ'ס פוינט. 10:00 -‬
‫ראית את הטלפון שלי?‬ ‫-מה?‬
‫ראית את הטלפון שלי?‬ ‫-לא.‬
‫תקשיב, אחי, אתה רק צריך‬ ‫להשאיר את המפתחות באמבולנס.‬
‫אני מבקש טובה קטנה, ריקי. רק טובה קטנה.‬
‫זה לא קשור לטובה,‬ ‫זה קשור לטיפשות הכללית של התוכנית.‬
‫בחייך.‬ ‫פשוט תשאיר את המפתחות באמבולנס, ריקי.‬
‫אתה חייב לעזור לי בזה, אחי.‬
‫אתה תגיע לכלא, בן דוד.‬
‫זה יקרה בכל מקרה בסופו של דבר.‬
‫לפחות שיצא מזה משהו טוב.‬
‫כן, טוב, אני לא רוצה שום קשר לזה.‬
‫היו לך הרבה רעיונות מטומטמים,‬ ‫אבל יש מצב שזה הרעיון הכי מטומטם מכולם.‬
‫לא הייתי מבקש ממך אם זה לא היה חשוב.‬
‫ולהזכירך, אתה חייב לי.‬
‫מי העביר את המשלוח לקייפ פיר‬ ‫כשהקנביס שלך פרח מוקדם מדי?‬
‫אני. בסדר?‬
‫אני מצטער על החבר שלך. באמת.‬
‫ריקי!‬ ‫-אבל אני לא עוזר לך להתאבד.‬
‫סליחה. עכשיו תניח לי, אני צריך להתרכז.‬
‫יש לי משמרת לילה, אז אם הכול טוב... ‬
‫כן, הכול טוב.‬ ‫-כן? בסדר. נתראה אחר כך.‬
‫אוהב אותך.‬ ‫-אל תעשה משהו טיפשי.‬
‫תמסור ד"ש לסטפני.‬ ‫-בסדר.‬
‫מצטער, ריקי. אני אפצה אותך.‬
‫- בית מרקחת -‬
‫נו כבר, איפה המפתח?‬
‫לעזאזל!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫שיט!‬
‫היי, קי, מה פתאום חזרת?‬
‫סליחה.‬
‫מה קרה?‬
‫אימא שלי התחרפנה והעיפה אותי מהבית.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-זה לא עניין גדול.‬
‫אני אישאר כאן כמה ימים,‬ ‫אבלה עם החברים שלי.‬
‫ממילא יש לנו דברים לסדר.‬
‫אם את צריכה מקום לישון בו,‬ ‫את יכולה לבוא אליי.‬
‫כן. איך הלך לך?‬
‫טוב... ‬
‫אבא היה עצבני.‬ ‫-עצבני?‬
‫אחרי שהשארת את האוטו שלו בצ'רלסטון? למה?‬
‫אני עדיין מנסה להבין את זה בעצמי.‬
‫אני לא רואה שום סיבה שזה יעצבן אותו.‬
‫אבל שאלתי אותו על המפתח,‬
‫והוא אמר שלסבתא שלו היה משהו כזה.‬
‫אז הלכתי לבית של סבתא רבתא שלי,‬
‫ו... ‬
‫מצאתי... ‬
‫את זה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן.‬
‫שאני אמות, פופ!‬ ‫-אני יודע, נכון?‬
‫זה מה שאנחנו צריכים כדי להשיג את הראיות!‬ ‫-אני יודע! הייתי בחדר, וזה נפל מהתקרה!
‫אלוהים.‬
‫תראי.‬
‫כתוב פה משהו? מה זה?‬
‫תכבי את האור.‬ ‫-למה?‬
‫פשוט תכבי. תסמכי עליי.‬
‫אני לא רואה שום דבר.‬
‫תישארי ככה. אל תזוזי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫-אני יודע, נכון?‬
‫איך גילית את זה?‬ ‫-זה כל כך מגניב!‬
‫רגע, תעשה את זה שוב.‬
‫"הדרך לקבר מתחילה בחדר האי."‬
‫מה זה אומר בכלל?‬
‫אני די בטוח שזה קשור לדנמארק טאני‬
‫ולמלאך.‬
‫אני זוכר שלימברי אמרה משהו על מלאך,‬
‫ושהמפתח מוביל לצלב.‬ ‫-פופ, זה מטורף. אתה גאון.‬
‫תודה.‬
‫מעניין מה זה "חדר האי".‬
‫מחכה לשיחה ממך, ג'ון ב'.‬
‫קדימה, אחי.‬
‫אני שונא לילות חלשים, אתה יודע?‬
‫לגמרי, אחי.‬
‫היי, מה קרה לריקי?‬
‫הוא דפק ברז?‬
‫משהו כזה.‬
‫אחת-שלוש-אדי,‬ ‫יש לנו חולה במצב לא ידוע במתקן המעצר.‬
‫כן, רות עבור. אני כבר מגיע. תודה רבה.‬
‫עבור.‬
‫אני צריך לזוז. נתראה אחר כך, אדוני השוטר.‬ ‫שיהיה לילה טוב.‬
‫רק רגע.‬
‫אין לי מה לעשות. אני אלווה אותך.‬
‫וויזי?‬
‫קדימה, וויז.‬
‫זו את?‬
‫וויז?‬
‫לא, לא וויזי.‬
‫איפה וויזי, לעזאזל?‬ ‫-שזה לא ידאיג אותך.‬
‫תקשיבי... ‬
‫הכול טוב. אני רק... ‬
‫הייתי צריך לדבר איתך קצת.‬
‫זה בסדר?‬ ‫-אל תתקרב אליי.‬
‫כי מה שאת עושה משפיע עליי, שרה, בסדר?‬
‫את לא חושבת על זה, נכון?‬
‫ירית בי, רייף.‬
‫זהו זה, נכון? זו תמיד אשמתי, נכון?‬
‫כאילו... את יודעת, אני רוצה לשמור‬ ‫את מה ששייך לי, את מה שעבדתי בשבילו,‬
‫ואני האיש הרע כי ניסיתי להחזיק בזה?‬
‫זה לא שלך.‬
‫אסור לי להגן על מה ששייך לי?‬
‫תקשיבי לי, טוב?‬
‫השוטרים ידברו איתך, ו... ‬
‫ואני צריך לוודא שהגרסאות שלנו מתואמות, כי... ‬
‫הרגת את פיטרקין.‬
‫הגרסה שלי היא האמת.‬
‫תקשיב, יהיה טוב בהרבה אם רק... ‬
‫על מי את מנסה להגן?‬ ‫-אני מנסה לעשות את הדבר הנכון.‬
‫לעשות את הדבר הנכון?‬ ‫-אתה לא... ‬
‫עשית את הדבר הנכון... ‬ ‫לא, את לא מקשיבה לי.‬
‫עשית את הדבר הנכון, וזאת הסיבה שירו בך,‬
‫כי עקבת אחרי ג'ון ב'.‬
‫ג'ון ב' עלול לקבל עונש מוות בגללך!‬
‫זה! הגישה הזאת!‬
‫על זה בדיוק אני מדבר, שרה.‬
‫את מבינה?‬
‫תמיד היית נגדי.‬
‫לא נכון.‬ ‫-אל תנענעי את הראש.‬
‫את עדיין נגדי.‬
‫לא.‬
‫את לא רק נגדי. את נגד כולנו.‬
‫אנחנו המשפחה שלך,‬
‫ואת נגדנו.‬
‫מסיבה כלשהי, אבא תמיד בצד שלך, נכון?‬
‫כי את בוכה מולו כמו שאת בוכה מולי.‬
‫תקשיבי לי, אני בן אדם שתופס יוזמה, שרה.‬
‫יש לנו בעיה,‬ ‫ואני צריך לפתור את הבעיה הערב.‬
‫את מבינה?‬
‫לאן את הולכת, שרה?‬
‫יש חצי שעה עד בדיקת התאים.‬
‫תסגור את הדלת כשתסיים. תיפטר מהמפתח.‬
‫אין מה להפסיד.‬
‫תמשיך ישר לאזור האיסוף.‬ ‫-הבנתי. תודה, אדוני.‬
‫תעמיסו אותו.‬
‫אתה לוקח את המטופל שלך?‬
‫כן, ברור. כן, אני לוקח את המטופל שלי.‬
‫טוב, אז בוא.‬
‫אם אני לוקח את המטופל?‬
‫המטופל... ברור שאני לוקח אותו.‬
‫איפה ריקי?‬
‫ריקי?‬
‫הרעלת מזון.‬
‫מכירה את "מינג דיינסטי" בכביש 25?‬
‫האגרולים שלהם גמרו אותו.‬
‫איפה המטופל?‬
‫המטופל נפל. הוא בהכרה, אבל אורתוסטטי.‬
‫לימפומה בשלב 4.‬
‫הוא עובר כימותרפיה כבר שלושה חודשים.‬
‫זה המטופל היחיד הערב, גברתי?‬
‫למה? אתה רוצה לקחת יותר מאחד הלילה?‬
‫אם צריך, זה מה שאני מנסה לומר.‬
‫שיט!‬
‫חשבתי שקראו לי‬ ‫לאסוף מטופל עם דלקת בתוספתן.‬
‫לא? בסדר.‬
‫זה המטופל היחיד שלנו.‬
‫הבנתי.‬
‫איפה אמרת שאתה עובד?‬
‫במחוז דר, גברתי.‬
‫עבדתי שם. מעולם לא ראיתי אותך.‬
‫כי טיפסתי מהר בסולם הדרגות.‬
‫הייתי שמח להישאר ולפטפט,‬ ‫אבל אני חייב לזוז.‬
‫חייבים לקחת את המטופל לביה"ח.‬
‫ג'יי-ג'יי, זה אתה?‬
‫הוא בהזיות קשות.‬
‫יש אמבולנסים אחרים בניו ברן.‬
‫זה לא יעבוד. אני חושב שזה... ‬ ‫הינה, זה המפתח.‬
‫בסדר.‬
‫זהו זה.‬
‫טוב, בואו נכניס אותו.‬
‫קדימה.‬
‫אז איפה השותף שלך?‬
‫אמרתי לך. אגרולים.‬
‫מי ישגיח על המטופל אם אתה נוהג?‬
‫טוב, אמרו לי שהשוטר יכול לנהוג.‬
‫לא, הוא אסיר. אני חייב להיות מאחור.‬
‫רק רגע. אתה אומר שאתה תהיה אחראי‬ ‫לכך שאני לא מטפל במטופל שלי?‬
‫זה מה שאתה אומר?‬
‫תסתכל עליו. הוא חלש וחיוור וכל החרא הזה.‬
‫ואני צריך לעשות לו דברים רפואיים,‬ ‫אחרת נאבד אותו. תיכנס.‬
‫אתה רוצה שזה יקרה באשמתך?‬
‫זה לא קרה.‬
‫בסדר, בוא נזוז.‬ ‫-כן.‬
‫אזור טעינה.‬
‫לא, האמת שהאמבולנס בדיוק עוזב.‬
‫בעצם, יש הרבה מה להפסיד.‬
‫שימו לב, קוד 10-63 פעיל.‬
‫אני חוזרת, קוד 10-63 פעיל. האם קיבלת?‬
‫קיבלתי.‬
‫המשך עם המטופל לבית החולים.‬
‫התגבורת בדרך. האם קיבלת? ‬ ‫-קיבלתי, עבור.‬
‫אדוני השוטר, הכול טוב שם?‬
‫שוטר.‬
‫לא, רייף! תפסיק!‬
‫רייף, תפסיק!‬
‫אני שרה.‬
‫אני אחותך. בבקשה, תפסיק.‬
‫ומה איתי?‬
‫מצידך שיוציאו אותי להורג.‬
‫לא!‬
‫זה קורה באשמתך.‬ ‫-רייף!‬
‫בגללך, בגלל ההחלטות שלך!‬
‫- שריף -‬
‫- קיארה‬ ‫מצב חירום! רחוב 4 וסנקה -‬
‫קדימה, קי. אני צריך נס.‬
‫זה מה שמגיע לך, שרה.‬
‫שיט!‬
‫שרה!‬
‫שרה! את בסדר?‬
‫בואי הנה. בואי. את בסדר?‬
‫רייף.‬
‫הצילו!‬
‫זוזו הצידה! קדימה!‬
‫סליחה. אני מצטערת.‬
‫זוזו! תפנו את הכביש!‬
‫היא בדיוק הוציאה רישיון.‬ ‫-זו הייתה תאונה.‬
‫תזיזו את המכונית!‬
‫הצילו!‬
‫סוהרים!‬ ‫-הצילו!‬
‫אני עוד אחזור.‬
‫קדימה!‬ ‫-תפתח את הדלת!‬
‫סעו!‬
‫אם תיגע בה שוב, אני אהרוג אותך. הבנת?‬
‫הבנת את זה, רייף?‬
‫שרה, את בסדר? את יכולה לנשום?‬
‫כל הסוהרים לאגף ג' מייד!‬
‫ג'ון ב'.‬
‫היי.‬ ‫-לא עשיתי את זה, שופ.‬
‫זה לא משנה. פשוט תנשום.‬ ‫אתה יכול לנשום? נפצעת?‬
‫אני בסדר, טוב?‬
‫תקפו אותי, בסדר? מישהו ניסה להרוג אותי.‬
‫אתה מבין?‬
‫כן.‬
‫תשלחו צוות רפואי לאגף ג'.‬
‫קיבלתי. מייד.‬
‫אני אפילו לא אשאל.‬
‫תקשיבו, הברחתי את הבחור הלא נכון מהכלא.‬
‫תתבעו אותי.‬
‫מה?‬
‫לפחות ניסיתי.‬
‫למה אתה תמיד עושה דברים מטומטמים כאלה?‬
‫טוב, אני אגמור בכלא בכל מקרה, אז... ‬
‫מה זה משנה?‬
‫אתה בסדר, אחי?‬
‫כן.‬
‫זה פשוט היה יום מטורף.‬
‫הינה, תשתי קצת, בסדר?‬
‫היי, טופר.‬
‫תודה.‬
‫ברור.‬
‫אקח אותך למקום שתוכלי להתחמם בו,‬ ‫למקום שתהיי בו מוגנת, בסדר?‬
‫הייתה תקרית במתקן המעצר אמש.‬
‫אני לא בטוח שיהיו לנו עדים אם נחכה עוד.‬
‫זה האקדח שהילדים הביאו?‬
‫זה כלי הרצח?‬
‫קיבלנו תשובה מהמעבדה.‬ ‫יש התאמה לתרמילים ממסלול הטיסה,‬
‫וטביעות האצבעות של רייף נמצאו על התרמילים.‬
‫אז אנחנו מסודרים.‬ ‫-ההצגה מתחילה.‬
‫נראה שהילדים צדקו.‬
‫משטרה! יש לנו צו. תפתח.‬