‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫איש דגול אמר פעם‬ ‫שאם נולדת עני, זו לא אשמתך,‬
‫אבל אם תמות עני,‬
‫זו כבר אשמתך.‬
‫אני חושב שבסופו של דבר הפחד לחזור לאחור,‬
‫לאבד את כל מה שיש לי,‬
‫גרם לי לשכוח מי אני... ‬
‫מי רציתי להיות.‬
‫הרגתי את ג'ון הגדול רטלדג'.‬
‫רצחתי את שריף פיטרקין.‬
‫אבא שלך לקח על עצמו את האשמה.‬
‫יריתי בגאווין ברנסטד.‬
‫אני יודע שאין דבר שאוכל לעשות‬ ‫כדי להקל את הכאב שגרמתי.‬
‫רבים יגידו שבחרתי בדרך הקלה.‬
‫אבל אני עוזב את העולם הזה‬ ‫עם הידיעה הכואבת‬
‫שאני משאיר מאחור את המשפחה שלי... ‬
‫- מתקן מעצר מחוז קילדר -‬
‫... מרוסקת מיגון,‬
‫שבורה בגלל החטאים שלי.‬
‫אני לא מצפה שתסלחו לי‬ ‫על שעזבתי אתכם בצורה הזאת.‬
‫אני רק מתפלל שתבינו ש... ‬
‫אני לא יכול להמשיך להרוס את החיים שלכם.‬ ‫זה היה חייב להיגמר.‬
‫אני משאיר לכם את העיזבון שלי,‬ ‫שיחולק ביניכם שווה בשווה,‬
‫ואני משאיר אהבה עמוקה יותר‬ ‫משאי פעם אוכל להביע.‬
‫שמרו זה על זה.‬
‫הגיע לו, נכון?‬
‫אתה צוחק?‬
‫ברור שזה הגיע לו.‬
‫מעולם לא ראיתי מישהו מפוצץ את עצמו ככה.‬ ‫-תמחק את זה מהרשימה.‬
‫ג'יי-ג'יי!‬
‫זה מבאס לשרה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני לא דואג לעצמי.‬
‫שרה. היי, חכי! שרה!‬
‫חכי! תאטי!‬
‫אם תיגע בי עוד פעם אחת... ‬
‫לא נתעלם זה מזה. אבא היה רוצה שנדבר.‬
‫כשאני אומרת לך שאתה האדם האחרון‬ ‫שאני רוצה לדבר איתו,‬
‫אני מתכוונת לזה, רייף.‬
‫אני יודע שאת שונאת אותי.‬
‫ניסית להרוג אותי.‬
‫אני יודע, שרה. אני רק... ‬
‫בבקשה. לא, שרה, בבקשה!‬ ‫שרה, בבקשה אל תלכי, בסדר?‬
‫אבא מת.‬
‫נשארנו רק את, וויזי ואני.‬
‫מה הטעם, רייף?‬
‫אני יודע... ‬
‫אני יודע מה עשיתי, בסדר?‬
‫אבל תקשיבי, שרה... ‬
‫רק ניסיתי לעזור לאבא, טוב? כל מה ש... ‬
‫תמיד ניסיתי לעזור לו, בסדר?‬
‫ושמעת את ההקלטה.‬
‫הוא אמר‬ ‫שאנחנו צריכים לשמור על המשפחה מלוכדת.‬
‫זו הייתה משאלתו האחרונה, והוא מת,‬
‫ואני נשבע שאעשה כל שביכולתי‬ ‫כדי להגשים את המשאלה הזאת.‬
‫אני יודע שאי אפשר לשנות את העבר,‬ ‫אבל אני אשתנה מעכשיו.‬
‫אני מצטער.‬
‫היי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מצטער שנאלצת לראות את זה.‬
‫נראית... ‬
‫נראית כמעט שמח.‬
‫אני... ‬
‫ראיתי אותך.‬
‫שרה, הוא הרג את אבא שלי.‬
‫אני חושבת שקרו יותר מדי דברים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫פשוט חשבתי שאתה יותר מכולם... ‬
‫תבין... ‬
‫מה ההרגשה לאבד אבא.‬
‫והייתי זקוקה לך.‬
‫אני פשוט חושבת ש... ‬
‫זה מסובך מדי.‬
‫לא, זה לא מסובך מדי.‬ ‫-זה מסובך מדי בשבילי.‬
‫אני חושבת שאני צריכה ללכת.‬
‫סליחה. לא הייתי צריכה לבוא.‬
‫היי.‬
‫שרה. היי.‬
‫לא, תקשיבי... היי, זה בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫פשוט תדברי איתי. בבקשה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בבקשה, לא.‬
‫אל תחזירי לי את זה.‬
‫לפעמים יש דברים שפשוט לא נועדו להיות.‬
‫היי!‬
‫שרה, היי.‬
‫אני מצטערת, אני יכולה לישון פה שוב?‬
‫כן, ברור.‬
‫אני כבר יורד.‬
‫אין שום בעיה.‬
‫ברצינות, את מוזמנת להישאר‬ ‫כמה זמן שתרצי, בסדר?‬
‫תודה. אני לא יכולה לחזור הביתה.‬
‫אני לא יכול לדמיין מה עובר עלייך.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא מאמינה שהוא מת.‬
‫תראי... ‬
‫וורד לא היה מושלם בשום צורה ואופן, אבל... ‬
‫את יודעת, הוא עדיין היה אבא שלך.‬
‫אני חושב שבטח קשה להרגיש ש... ‬
‫הכול פשוט ומאושר עכשיו.‬
‫אני מרגישה שכלום לא פשוט.‬
‫יש לי לימודים מחר, אבל... ‬ ‫-כן, סליחה.‬
‫לא, רציתי להגיד שאחר כך יש את המדורה,‬ ‫אם מתחשק לך לבוא.‬
‫את זוכרת?‬
‫זה מחר?‬ ‫-זה מחר.‬
‫זוכרת את המדורה, המדורה השנתית?‬ ‫-כן.‬
‫אפשר לקחת את המליבו.‬
‫כמה קוקטיילים, את יודעת, נוריד כמה בירות.‬
‫אני חושב שזה יעשה לך טוב‬ ‫ויסיח קצת את דעתך מהמצב,‬
‫אם בא לך.‬
‫אני אחשוב על זה.‬
‫אולי.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר, מגניב. טוב, תישני קצת,‬
‫ותגידי לי אם את צריכה משהו, טוב?‬
‫בסדר. לילה טוב.‬
‫אני לא מבין את זה.‬
‫באמת שלא.‬
‫אהבה היא חמש דקות של עונג‬ ‫בתמורה לחיים שלמים של כאב.‬
‫אז... טוב, אתה וקי. מה קורה? דבר איתי.‬
‫טוב, היא רוצה שנהיה רק ידידים.‬
‫זה מבאס.‬
‫אוי, לא. אני מצטער, אחי.‬
‫בכלל לא ציפיתי לזה.‬
‫מסירה! תתכוננו!‬
‫תפיסה מרשימה.‬
‫הוא זורק!‬ ‫-זרוק לי עוד אחת.‬
‫אחת, שתיים.‬ ‫-היי.‬
‫אני אקח את זה.‬ ‫-טוב.‬
‫מה אתם עושים פה? בוכים?‬
‫בוכים?‬
‫בוכים? על מה אתה מדבר? אנחנו לא בוכים.‬
‫אתה יודע שזו לא אשמתך, נכון?‬
‫את חושבת שהיא תתחרט?‬ ‫-כן, אחי. היא אחת מאיתנו.‬
‫שרה היא פוג.‬
‫היא תתחרט, כן. היא תחזור אליי, ברור.‬
‫בדיוק חשבתי על זה.‬
‫אני אעשה סלטה לאחור.‬
‫אין מצב.‬ ‫-אתה משקר.‬
‫לא אעשה את זה?‬ ‫-יש לך כסף?‬
‫תחזיקי את הבירה שלי שכבר הפלת.‬ ‫-נראה אותך עושה את זה!‬
‫כן!‬
‫-כן!‬
‫איזה גבר!‬
‫ווגיטי-ווגיטי, בייבי!‬ ‫-ג'ון ב'!‬
‫חייבים להודות שהיה חכם‬ ‫מצד הילדים הארורים האלה להחליף את המפתח.‬
‫ראינו רק ציור. לא יכולנו לדעת.‬
‫תפסיק להמציא תירוצים.‬
‫אני חושב שהמפתח עדיין אצלם.‬
‫ברור שהמפתח עדיין אצלם.‬ ‫הם בטח מחפשים את הצלב... ‬
‫בשעה שאנחנו יושבים פה ומבזבזים זמן.‬
‫אולי הם כבר מצאו אותו.‬
‫אני רוצה שתאסוף את החברים שלך,‬ ‫אלה שהיו איתך בצבא.‬
‫אני מבין.‬
‫איך אתה יכול להבין?‬
‫אני גוססת.‬
‫אתן לך כל מה שאתה רוצה, כל משאב שתצטרך,‬
‫כל אמצעי הכרחי.‬
‫זה מה שאתה והחברים שלך אומרים, לא?‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫היי. צריך ללכת ללימודים, אחי.‬
‫יש לנו מבחן בגאומטריה בעוד חצי שעה.‬
‫קום! ג'יי-ג'יי!‬
‫הוא חי?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫ג'יי-ג'יי, תנעל נעליים.‬ ‫-היי, קי. מה את עושה היום?‬
‫היי, קי. אנחנו הולכים לשם.‬ ‫-אפגוש אתכם מאוחר יותר.‬
‫אני גווע ברעב. אני צריך פיצה.‬ ‫-פספסת את ארוחת הבוקר.‬
‫בסדר. הבנתי!‬
‫- תיכון מחוז קילדר -‬
‫בוא.‬
‫קדימה. הגיע הזמן ללכת, חבר'ה.‬
‫- ולאד + ואל -‬
‫- תאכל את העשירים -‬
‫אני שמחה שהצטרפת אלינו, מר רטלדג'.‬ ‫-טוב לחזור.‬
‫בדיוק בזמן למבחן הראשון שלך.‬
‫מבחן?‬ ‫-אמרתי לך שיש לנו מבחן הבוקר.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כן. הדבר הראשון שאמרתי לך... ‬
‫ג'ון ב'.‬
‫- נתראה במדורה? -‬
‫- הערב -‬
‫מדורה?‬
‫אני חושב שהיא התכוונה לתת לי את זה,‬ ‫אז הכול טוב. אנחנו הולכים.‬
‫מר הייוורד, מר רטלדג', מר מייבנק,‬ ‫בדיוק האנשים שרציתי לראות.‬
‫הלוואי שיכולתי לומר אותו הדרך.‬ ‫-יש לי שאלה היסטורית בשבילכם, רבותיי.‬
‫אני סורק מסמכים בשביל המוזאון הימי,‬
‫ובתמורה קיבלתי גישה לארכיונים.‬
‫ומצאתי... ‬
‫את זה.‬
‫קופסה.‬ ‫-לא רק קופסה.‬
‫זו התחלה טובה.‬
‫קדימה, מר הייוורד.‬
‫זהירות.‬
‫זה יומן. זהות המחבר לא ידועה.‬
‫וזה קטע ממכתב של דנמארק טאני.‬
‫תשווה את כתב היד.‬
‫אין מצב.‬
‫זה כמעט זהה.‬
‫זה היומן של דנמארק טאני.‬
‫- קפטן לימברי -‬
‫חבר'ה, זה קפטן לימברי.‬
‫שישה באוגוסט 1829.‬
‫זו השנה שבה נטרפה הרויאל מרצ'נט.‬ ‫-חשבתי שזה יעניין אתכם.‬
‫תודה רבה על זה.‬
‫חשוב להכיר את ההיסטוריה שלך.‬
‫אלוהים.‬
‫זה הצלב של סנטו דומינגו.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הוא היה ברויאל מרצ'נט.‬
‫אל תחטיא.‬
‫יופי של כובע.‬
‫אני חייב לייצג את בני הדודים.‬
‫- ריינג'ר -‬
‫טוב לראות אותך, רן.‬ ‫-אלוהים!‬
‫קיוויתי שלא תהיה פה, טרוויס.‬
‫אז אין לך מזל.‬
‫אתה בטח רוצה משהו.‬
‫הצעת עבודה. שום דבר מסובך.‬ ‫-הדודה העשירה שלך, מה?‬
‫אחות למחצה. אתם מכירים את הסיפור.‬
‫כן, סיפרת לנו אלף פעם.‬
‫היא גוססת.‬
‫אני רק צריך לחכות שהיא תתפגר.‬
‫עכשיו, אני צריך עזרה. כסף קל.‬
‫אולי אפילו תקבלו בונוס.‬
‫אתם בעניין או לא?‬
‫מה נראה לך?‬
‫אני לא מוצאת את מספרי החשבון. הם לא פה.‬
‫מספרי החשבון?‬
‫צריך לדבר עם האנק בקוסטל.‬
‫לא האנק... ‬ ‫-נדמה לי.‬
‫החשבונות השווייצרים, רייף. הזהב.‬
‫וורד לא השאיר כלום. אין שום תיעוד.‬
‫דיברתי עם הבנקים, חיפשתי במחשב. אין כלום.‬
‫את לא יכולה להתקשר? אני לא מבין.‬ ‫-להתקשר למי, רייף?‬
‫אנחנו לא יודעים מה שם הבנק‬ ‫או מה שם בעל החשבון.‬
‫מה אתה לא מבין? אין שום תיעוד.‬
‫טוב, חייב להיות משהו.‬
‫חיפשתי בכל מקום!‬
‫אנחנו נמצא את הזהב, בסדר?‬
‫בסדר? נמצא אותו.‬
‫בינתיים, עדיין יש לנו את "קמרון פיתוח".‬
‫אני אחליף את אבא בחברה, טוב? יהיה בסדר.‬
‫לא, אין לנו את "קמרון פיתוח",‬ ‫ולא יהיה בסדר.‬
‫מה?‬
‫"קמרון פיתוח" שקועה בחובות.‬ ‫הבנקים דורשים שנחזיר את ההלוואות.‬
‫למה לדעתך אבא שלך עשה את מה שהוא עשה?‬
‫רייף, היי, אנחנו חייבים להשיג את הזהב.‬
‫את צוחקת, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫לא יכול שהמצב גרוע כל כך, טוב?‬
‫יש לנו חודש אחד להשיג 1.7 מיליון דולר.‬
‫היי, אל תתחרפן!‬
‫רייף.‬
‫היי, רייף.‬
‫פאק!‬
‫חבר'ה, זה מהיומן של דנמארק.‬
‫"חמישה עשר באוגוסט,‬ ‫הפלגנו מפורט-או-פרנס בים רגוע.‬
‫נתקלנו בספינה הספרדית סן חוזה.‬
‫היא עלתה באש.‬
‫כל הסיפון היה אפוף בלהבות,‬ ‫ושמענו את צעקות האנשים הלכודים מתחתיו.‬
‫לקפטן הספרדי היה אכפת מדבר אחד בלבד:‬
‫המטען היקר שלו, הצלב של סנטו דומינגו‬
‫ומטילי זהב רבים מספור.‬
‫לאחר העמסת המטען רצינו לעזור לצוות,‬
‫אבל קפטן לימברי הורה לנו לשלוף כידונים‬ ‫ולא להניח לצוות הספרדי לעלות לסיפון.‬
‫הוא שדד אותם‬
‫ונטש אותם למותם".‬
‫אז הצלב לא טבע לחופי ברמודה.‬ ‫-ועוד אחד מבני לימברי התגלה כגנב.‬
‫היומן מוכיח שגם הזהב וגם הצלב‬ ‫של סנטו דומינגו היו על הרויאל מרצ'נט.‬
‫למה לא מצאנו אותו בבאר?‬
‫כלומר, אם דנמארק הצליח‬ ‫להוריד את הצלב מצופה היהלומים‬
‫מהמרצ'נט אל החוף,‬
‫למה הוא לא הסתיר אותו עם הזהב?‬
‫כי הוא היה גדול מדי.‬ ‫-נכון.‬
‫הוא היה חייב להסתיר אותו במקום אחר.‬ ‫-אבל איפה?‬
‫ממש לפני שתלו אותו,‬
‫דנמארק אמר שהוא קבר את האוצר‬ ‫למרגלות המלאך.‬
‫רגע, חשבתי שזה קשור למפתח.‬ ‫-נכון. אז מה הקשר?‬
‫"הדרך לקבר מתחילה בחדר האי."‬
‫אבל מהו חדר האי?‬
‫יודעים מה עוזר לי להבין דברים?‬
‫אוי, התחלנו.‬
‫לעשן בירה ולשתות גראס.‬
‫הרעיונות פשוט נשפכים ממני.‬
‫אם פשוט נשב כאן וננסה להבין את זה,‬ ‫לא נגיע לשום מקום.‬
‫אבל אם נהיה יצירתיים ונלך למדורה הלילה,‬
‫אולי נגיע לאנשהו.‬
‫טוב, ההורים שלי זרקו אותי מהבית,‬
‫ואני חברה מן המניין‬ ‫במועדון "אין לי מה להפסיד".‬
‫פופ?‬
‫אנחנו קרובים כל כך.‬ ‫-תראה,‬
‫תחשוב כמה תוכל לחשוב‬ ‫אם רק תיתן למוח שלך מנוחה.‬
‫טוב, בסדר.‬ ‫-מעולה!‬
‫רגע, צריך להוריד כמה בירות קודם.‬
‫המדורה, מסורת של אאוטר בנקס.‬
‫באותו סוף שבוע בכל שנה.‬
‫כולם הלכו לשם.‬
‫ואני מתכוון לכולם.‬
‫אחרי שמצאתי הון ואיבדתי אותו,‬
‫ואז הפכתי לסוג של נמלט מהחוק,‬ ‫היה טוב לחזור.‬
‫תראי, אני רק אומר שאם תדברי עם ההורים שלך,‬
‫ותיתני להם לדבר ובאמת תקשיבי,‬ ‫אולי הם ירשו לך לחזור.‬
‫אני מרגישה שאתה לא מקשיב לי.‬ ‫אתה נשמע כמו אבא שלי.‬
‫אלוהים, התגעגעתי נורא.‬
‫זה קלאסי,‬ ‫היא זרקה אותי מהבית כי אמרתי את האמת.‬
‫כן.‬
‫פתאום היא אמרה, "זהו זה".‬
‫אני יודע. אבל, אחי,‬ ‫אבא שלה התפוצץ לנגד עיניה. תן לה רגע.‬
‫בינתיים, בוא נוריד בירות כמו פעם... ‬
‫היי, פושטקים!‬
‫היי, הינה היא.‬
‫היא דיברה אליך. אני זז.‬
‫לילה טוב.‬
‫זה היה מוצלח.‬
‫היי.‬
‫חשבתי שאולי תפחד לבוא.‬ ‫-כן. לא, אני ממש מפחד.‬
‫בירה?‬
‫לא פחדת מהחיידקים שלי בשנה שעברה.‬
‫שרה, את יודעת מה את צריכה?‬ ‫את צריכה משקה. נביא לך משקה.‬
‫יש מאי טאי. קדימה.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-בחייך. בואי פשוט ניהנה הלילה.‬
‫קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫משהו שיעזור לך להשתחרר.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיי לילה נורמלי וכיפי.‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫את בסדר?‬
‫באמת, גם אני.‬
‫בסדר, קודם כול תגיד לי מי נפרד ממי.‬
‫זה מסובך.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫"מסובך". זה אומר שהיא זרקה אותך.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר. כן. זה... ‬
‫שתית הכול?‬
‫הכול טוב?‬
‫כן, אני צריכה עוד פחית.‬
‫את רוצה עוד אחת?‬ ‫-כן.‬
‫זה לילה כזה. בסדר.‬
‫אני יודעת. זה מבאס.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫בואי נסתובב קצת במסיבה. קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫לא, תראי, פשוט... ‬
‫הרגשתי שזה שונה.‬
‫ואני לא יודע, אני פשוט לא מרגיש שזה נגמר.‬
‫טוב,‬
‫אני יודעת שככה כולם מרגישים כשזורקים אותם.‬
‫תאמין לי.‬
‫בכל מקרה, זה נגמר.‬
‫שרה קמרון עושה את זה לכל בחור.‬
‫ואתה יודע,‬
‫הדרך הכי טובה להתגבר על אקסית... ‬
‫אני כבר חוזר.‬ ‫-בסדר.‬
‫שרה, אין לי שום דבר נגדו, בסדר?‬ ‫באמת שלא.‬
‫פשוט הרגשתי שאת לא מתאימה לו, בסדר?‬
‫וידעתי שחשבת שאתם קרובים.‬
‫כן, חשבתי.‬
‫את בוטחת באנשים יותר מדי.‬
‫את רק תיפגעי.‬
‫אני פשוט חושב שהם לא מרגישים דברים‬ ‫כמו שאנחנו מרגישים.‬
‫אתה יודע מה אני חושבת?‬
‫אני חושבת שכדאי לנו ליהנות הלילה.‬
‫ואני רוצה לרקוד.‬
‫בואי נרקוד!‬
‫בדיוק ככה.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫סיבוב.‬
‫זה כמו פעם, את יודעת? רק את ואני.‬
‫תקשיבי, שרה, אני לא רוצה להבהיל אותך‬ ‫אחרי כל מה שעברת... ‬
‫מה כבר יכול להבהיל אותי יותר ממה שעברתי?‬
‫אני פשוט לא רוצה שתשכחי שהיה משהו בינינו.‬
‫סליחה. אני מצטערת.‬ ‫-לא.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-אני מצטער. אני... ‬
‫כן. שתיתי יותר מדי קוקטיילים.‬ ‫-לא, פשוט... ‬
‫תקשיב, זה פשוט קצת מוקדם מדי.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫הכול טוב. אני מצטער.‬
‫הבטחתי להם בירה.‬ ‫-כן. לך תעשה את זה.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫ג'ון ב'!‬
‫מזמן לא עשינו את זה.‬
‫סנצ'ו.‬
‫היי! תציג אותי לחברה שלך?‬
‫מה את עושה כאן?‬ ‫-מה שאתה עושה כאן, מתברר.‬
‫היי, טופ!‬ ‫-היי, שרה.‬
‫כדאי שנלך.‬
‫אני לא יודעת למה אתה מתכוון. רק התחלנו.‬
‫רעיון טוב. כדאי שתלכי.‬ ‫-שאלתי אותך?‬
‫לא הכול שלך, נסיכה. אתם כבר לא יחד.‬
‫למה את עדיין מדברת?‬
‫תפגיני קצת כבוד. אבא שלה מת!‬ ‫-שתוק, קוק. תתרחק!‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫-אתה מדבר איתי על כבוד?‬
‫היא מציאה אמיתית.‬
‫מה אני בשבילך? סתם עוד בחור?‬
‫היא סתם עוד מעריצה שתוסיף לאוסף?‬
‫הייתי חשובה לך בכלל? סיפרת לה?‬
‫אתה רוצה ללכת מכות?‬ ‫-אתה שואל אם אני רוצה ללכת מכות?‬
‫קדימה, ג'ון ב'! תכסח אותו!‬
‫כולם יודעים מה קרה בפעם שעברה.‬ ‫-לך כבר! לך!‬
‫אני אקרע אותך.‬ ‫-עוף מפה, טופר!‬
‫הוא התחיל, שרה.‬ ‫-אל תחשוב על זה בכלל.‬
‫היא כבר לא רוצה אותך, אחי.‬ ‫-שתוק!‬
‫מה תעשה, תהרוג אותי כמו שהרגת‬ ‫את שריף פיטרקין? תעשה משהו!‬
‫שרה.‬
‫תכסח אותו!‬ ‫-מספיק!‬
‫הם תמיד חייבים לעשות צרות?‬ ‫-מה נסגר?‬
‫קפוץ לי!‬ ‫-חתיכת חרא!‬
‫זוזו!‬
‫עזבי אותי!‬
‫שרה!‬
‫זוזי, כלבה! מה הבעיה שלך?‬ ‫-היי! מה נדפק איתך?‬
‫את בסדר?‬
‫באיזה צד את?‬
‫היא חברה שלי.‬
‫את אחת מאיתנו!‬
‫זוכר מה קרה על החוף?‬ ‫אתה רוצה שזה יקרה שוב?‬
‫היי!‬ ‫-חבר'ה, קדימה!‬
‫ג'יי-ג'יי!‬ ‫-עזוב אותו!‬
‫תפסיקו לעשות את זה!‬
‫עזוב אותו!‬
‫זה לא שווה את זה!‬
‫אנחנו חייבים לעוף מפה!‬
‫בואו כבר!‬
‫אתה בסדר? טוב.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫עוף מפה, פוג!‬
‫קדימה.‬
‫ג'ון ב'!‬
‫פוג מסריח!‬ ‫-תחזור לפיגר-אייט!‬
‫קדימה, מספיק. תפסיקו, חבר'ה. קוקס, מספיק!‬
‫זה היה קצת לא צפוי.‬
‫באמת?‬
‫אי אפשר לעבור לילה אחד‬ ‫בלי שהם יעשו בלגן.‬
‫הפוגס האלה פשוט מחפשים תירוץ‬
‫לזה שאין להם דברים נחמדים.‬ ‫זה ההסבר היחיד שיש לי.‬
‫היי, אולי היא תתעשת.‬
‫אני מבין שזה מרגש וכל זה,‬
‫חיי הפוג, ההרפתקה, אבל... ‬
‫אחרי כמה זמן,‬ ‫אתה פשוט רוצה לחיות חיים נורמליים.‬
‫כן.‬
‫זה כאילו כל מה שקרה לנו לא היה חשוב.‬
‫אתה לא יכול להגיד שאתה אוהב מישהי,‬
‫ואז להתייחס אליה ככה... ‬
‫ולשכוח ממנה בתוך יום.‬
‫חטפתי יותר פנסים בעין בחודש האחרון‬ ‫מבכל החיים.‬
‫זה התבשל כבר שנים. מהומה במדורה.‬
‫באמת הגנת על שרה?‬
‫ברור.‬
‫היא לא באמת קוק.‬
‫נכון.‬
‫כן, תגידי את זה לטופר.‬
‫אני רק רוצה ביס אחד.‬ ‫-מה אתה עושה? לא, תפסיק!‬
‫לא תקבל משלי!‬ ‫-אלוהים.‬
‫חשבתי שתחלקי.‬ ‫-בזבזתי את שארית הכסף שלי על זה.‬
‫שש עשרה שנים ברוב בתי הכלא הפדרליים.‬ ‫-כן, אני גונבת את המרשמלו שלך.‬
‫לדעתי זו לא עסקה הוגנת.‬
‫ממש לא. אפילו לא קרוב.‬ ‫-כן.‬
‫היי.‬
‫יש פה מישהו.‬
‫אתה לא חושב שטופר... ‬
‫הוא מסוגל לזה.‬
‫האקדח אצלך?‬
‫עכשיו היא רוצה את האקדח.‬
‫האקדח לא אצלך?‬ ‫-לא.‬
‫הנשק הסודי שלך?‬ ‫-ג'ון ב' החביא אותו!‬
‫תשתוק!‬ ‫-בסדר. אלוהים!‬
‫לעזאזל! עכשיו היא רוצה את האקדח.‬ ‫-מי שם?‬
‫חסר לכם שאתם זוממים משהו, קוקס!‬
‫מי שם?‬
‫מה שלומכם?‬
‫זה המניאק ההוא. הוא שמוק.‬
‫ערב מקסים.‬
‫תקשיבו, אין לי שום דבר‬ ‫נגד אף אחד מכם, בסדר?‬
‫אבל אפשר לעשות את זה בדרך הקשה‬ ‫או בדרך הקלה.‬
‫אתם יודעים למה באתי.‬
‫אני אעשה לכם הדגמה קטנה. רואים את הנדנדה?‬
‫הבאתי איתי את הקשתים הכי טובים‬ ‫ביחידת הריינג'רס.‬
‫הם במחבוא.‬
‫הם פה.‬
‫הם יירו בכם ברגע שאגיד להם.‬
‫מובן?‬
‫אני לא אספור לאחור או שטויות כאלה.‬
‫אני פשוט אשרוק.‬
‫המפתח הזה שייך למשפחה שלי.‬
‫הסבלנות שלי הולכת ואוזלת, פופ.‬
‫עשית את הדבר הנכון, ילד.‬
‫להבין שאין לך ברירה‬ ‫זה כישרון שלא מעריכים מספיק.‬
‫שמור על עצמך.‬
‫תירגע.‬
‫שיהיה לכם לילה טוב.‬
‫נמאס לי מהחרא הזה.‬
‫הכול טוב.‬
‫טוב, רק אחת.‬
‫זה לא יפתור כלום.‬
‫איך את יודעת?‬
‫יש לך בעיה, רייף.‬
‫מה את עושה? תחזירי לי את זה.‬ ‫-לא.‬
‫תחזירי לי את זה!‬
‫תני לי את זה.‬
‫את יודעת מה הבעיה שלי?‬
‫יש לי אימא חורגת שמשקרת לי.‬
‫את חושבת שאני טיפש?‬
‫את חושבת שהאמנתי לך כשזיינת את השכל‬ ‫ואמרת שלא מצאת את הזהב?‬
‫תקשיבי, תודי בזה, רוז. תודי בזה.‬
‫את יודעת איפה הזהב, נכון?‬
‫רייף, מספיק.‬ ‫-את יודעת איפה הזהב.‬
‫תפסיק.‬ ‫-את פשוט רוצה לשמור אותו לעצמך, נכון?‬
‫זו האמת. כן.‬
‫אל תיגע בי!‬
‫אם כבר, אני צריכה לחשוד בך.‬
‫אתה היית באיי בהאמה עם וורד.‬
‫היית נשואה לו.‬
‫כלומר, אני גר עם גנבת!‬
‫מה תעשה, רייף?‬
‫מעולם לא סמכתי עליך.‬
‫אפילו כשהיית קטן, תמיד זממת מזימות... ‬
‫תמיד התחנפת.‬
‫תנסה שוב.‬
‫היי.‬
‫אתה בטח רייף.‬
‫אתה דומה מאוד לאבא שלך.‬
‫אני קרלה לימברי.‬
‫אפשר לעזור לך?‬ ‫-כן.‬
‫אני רוצה לראות את חדר האי.‬
‫אני אביא את האופניים שלך, שרה.‬
‫לא יודע, לא מוצא חן בעיניי שתיכנסי לשם‬ ‫אחרי מה שקרה בפעם שעברה.‬
‫תראה, אני רק צריכה לקחת כמה בגדים‬
‫ולבדוק מה שלום וויזי.‬ ‫-בסדר.‬
‫רגע, למה הדלת פתוחה?‬
‫וויז!‬
‫תאסוף אותי הערב, נכון?‬
‫הערב? כן, בטח. מה שאת צריכה.‬
‫מגניב.‬ ‫-מגניב.‬
‫תודה.‬
‫על הכול.‬
‫אתה בחור נהדר, טופ.‬
‫קיוויתי שכבר הבנת את זה, שרה.‬ ‫-תפסיק.‬
‫אני לא כזה גרוע.‬
‫טוב, נתראה אחר כך.‬ ‫-כן. סע בזהירות.‬
‫טוב.‬
‫וויז!‬
‫וויזי?‬
‫שלום?‬
‫איפה כולם?‬
‫שלום?‬
‫אלוהים!‬