‫- אגן נהר האורינוקו -‬
‫הוא ישן.‬ ‫-טוב.‬
‫טרס רוקאס, שם נוויל אמר שנמצא את הבחור.‬
‫סולאנה, זה האתר הארכאולוגי.‬
‫נראה לי שלשם הם לוקחים את אבא שלי.‬
‫נוויל נתן לי את המפה הזאת.‬
‫הוא אמר שזה אמור להיות…‬
‫כאן.‬
‫זה? זאת המפה שנלך לפיה?‬ ‫-הוא היחיד שהיה שם.‬
‫זה די מחורבן, ג'ון ב'.‬
‫אוי, לא.‬
‫הייתי בעיירות כאלה על גדות נהר.‬ ‫זה די מסוכן.‬
‫אל תדאגו.‬
‫נגיע לשם, נמצא את סינג, נחלץ את אבא שלך,‬
‫ואז נמצא את אל דוראדו. קלי קלות.‬
‫את בטוחה שהוא לא יודע כלום?‬
‫לא ממני.‬
‫טוב, קודם כל צריך למצוא בחור בשם חוזה,‬ ‫ואז נתקדם במעלה הנהר.‬
‫- חופים של סודות -‬
‫אנחנו ננחת מרחק של כמה שעות מטרס רוקאס,‬
‫בחווה.‬
‫פה.‬ ‫-כמה שעות?‬
‫כן, אבל ברקודה מייק אומר‬ ‫שאפשר לקחת לשם אוטובוס.‬
‫ג'יי-ג'יי, מה אם הם לא שם?‬
‫אם הם לא שם…‬
‫חופשה בחינם.‬
‫יצאנו להרפתקה, מותק. קדימה.‬
‫הנה הוא, המתרגם הנועז שלנו.‬
‫מר רטלדג',‬ ‫מוביל את ההסתערות על הדרך לאל דוראדו.‬
‫תקשיב, קרלוס,‬
‫זה לא כאילו אני מתרגם מצרפתית, בסדר?‬
‫אני צריך עוד זמן.‬
‫כמובן.‬
‫יש לך כמה שעות.‬
‫תוכיח לי ששווה להשאיר אותך בחיים, ג'ון.‬
‫אמרתי לכם,‬
‫זה המערב הפרוע כאן.‬
‫שרה!‬
‫אבא, מה אתה עושה?‬ ‫-אני בא.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫הבאת אותנו לכאן כמו שאמרת.‬ ‫עכשיו תחזור לגוואדלופ.‬
‫זה גדול עליכם.‬ ‫-אתה צריך רופא.‬
‫תנו לי לעזור, בבקשה.‬ ‫-לא!‬
‫תחזור למטוס.‬
‫הבטחת שאתה לא חלק מזה. לא.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נעוף מפה.‬
‫קדימה.‬
‫לעזאזל.‬
‫ברקודה מייק טוב בקטע הזה של ייבוא וייצוא.‬
‫היי, ברקודה,‬ ‫זאת הכרכרה המלכותית שלנו לטרס רוקאס?‬
‫כן, חכמולוג. היי.‬
‫עשינו עסק. זוכר?‬ ‫אתה עדיין חייב לי על המטען האבוד הזה.‬
‫אני זוכר. בסדר.‬
‫היי, ג'יי-ג'יי.‬
‫מה?‬ ‫-עצה קטנה.‬
‫מה?‬ ‫-פה זה לא קילדר.‬
‫נסו לשמור על פרופיל נמוך.‬ ‫-אין בעיה, צ'יף.‬
‫- טרס רוקאס -‬
‫תודה. גרסיאס.‬
‫יש המון התרחשויות.‬ ‫-נראה שיש חג מקומי, לא?‬
‫טוב, יש להניח שסינג כבר עלה במעלה הנהר.‬
‫אנחנו מחפשים בחור בשם חוזה‬ ‫שייקח אותנו לאתר החפירה.‬
‫חוזה. יש לך שם משפחה או…‬ ‫-אין לי שם משפחה.‬
‫שיט. זה יהיה כמו לנסות למצוא דמעה בים.‬
‫הגיוני שמדריכי נהרות מסתובבים ליד הנהר.‬
‫אבל אם הם כמו המדריכים באו-בי-אקס,‬ ‫הם בטח משתכרים בחג.‬
‫אז בואו נתחיל בברים.‬ ‫-בסדר.‬
‫הפרד ומשול?‬ ‫-קדימה.‬
‫מצטער, אני לא יודע.‬
‫היי. חוזה? סירה?‬ ‫-לא.‬
‫את מכירה את חוזה? מדריך תיירים?‬ ‫-לא.‬
‫אתה מכיר את חוזה?‬
‫חוזה, הוא עובד על הנהר.‬ ‫-לא?‬
‫נראה שאף אחד לא יודע כלום.‬
‫בדיוק כמו פעם בימי הפוגס.‬
‫היי! אתה!‬
‫הסירה?‬ ‫-לא, אני לא מכיר אותו.‬
‫עזוב אותי!‬
‫קיבלתי המון "לא".‬
‫אין פה אף חוזה שמשיט סירה.‬
‫זה יהיה הרבה יותר קשה משחשבתי.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫חתיכת מנוול!‬
‫ממזרים, בני זונות,‬
‫אני אנשוך לכם את הידיים, עלוקות מזדיינות!‬
‫רק אדם אחד בעולם יגיד דבר כזה.‬
‫רד ממני, בן זונה!‬
‫רגע, אתה מתכוון ש…‬ ‫-כן. זה אבא שלי.‬
‫זה אחד מאנשיו של סינג.‬
‫אז הם לא לקחו אותו במעלה הנהר.‬ ‫עדיין אפשר להציל אותו.‬
‫איך נחלץ אותו משם?‬
‫אז כאן, יש לכם את אל טסורו.‬
‫כאן למעלה,‬
‫אורינוקו, כן?‬
‫ואומרים שכאן למעלה,‬
‫אל דוראדו.‬
‫רגע.‬ ‫-מי אומר?‬
‫כל העולם.‬
‫אם כל העולם אומר את זה, למה לא מצאו אותה?‬
‫חלק אומרים שהיא לא קיימת.‬
‫חלק אומרים שהיא חבויה‬
‫ורק אדם אחד מיוחד יכול למצוא אותה.‬
‫אבל רוב האנשים אומרים שהיא "מלדיטו".‬
‫מלדיטו?‬
‫מקוללת.‬
‫במשך השנים,‬
‫אנשים שעולים למעלה,‬
‫לא חוזרים בחזרה.‬
‫מוזר.‬
‫הוא לא היה בורח‬ ‫אם הוא היה יכול לתרגם את הגנומון.‬
‫אני מתחיל לחשוב‬ ‫שאולי החבר שלנו לא שווה את הטרחה.‬
‫אתה מבין אותי?‬
‫אני יכול לקחת אותו לג'ונגל.‬
‫להשאיר אותו בעשב הגבוה.‬
‫מי יורה עלינו?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫אל תזוז.‬
‫שככה יהיה לי טוב.‬
‫אלה רק זיקוקים!‬
‫ראיין, לך לבדוק את זה עכשיו!‬ ‫ראג', שים עין על רטלדג'.‬
‫לא כל כך מהר.‬
‫אני מחזיקה.‬
‫שב.‬
‫שב!‬
‫את בסדר? הכול טוב?‬ ‫-כן, אני בסדר. זה היה אבא שלי.‬
‫שרה.‬
‫אלוהים. אבא!‬
‫טוב לראות אותך, ילד.‬
‫אלוהים.‬ ‫-היי.‬
‫היי, שרה.‬ ‫-ראיין!‬
‫אנחנו חייבים לזוז. בוא. אבא.‬ ‫-בוא. קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫שיט. רוצי, שרה.‬
‫קדימה. בואו אחריי.‬
‫קדימה.‬ ‫-סליחה.‬
‫אלוהים.‬
‫לא?‬
‫אין חוזה. הם לא מכירים אף אחד בשם חוזה.‬
‫כאילו אני אמורה להאמין לחרא הזה.‬
‫הם לא נראים ידידותיים.‬
‫רוצי.‬
‫קדימה!‬
‫ברוכה הבאה לטרס רוקאס.‬
‫זה גורם לקאט להיראות כמו הטאג' מאהל.‬
‫אז איך נמצא אותם?‬ ‫-אני עובד על זה.‬
‫תראי, טוב.‬ ‫טרס רוקאס זה מקום די קטן, בסדר?‬
‫אל תדאגי. אנחנו נמצא אותם, בסדר?‬
‫את צוחקת עליי. אנחנו בקושי שתי דקות כאן.‬
‫קומו אסטאס, אמיגוס?‬ ‫-מה ל…‬
‫אנחנו חייבים לזוז!‬ ‫-קדימה.‬
‫מה?‬ ‫-אנחנו חייבים לרוץ!‬
‫אתם צוחקים עליי.‬ ‫-כבר? הרגע הגענו.‬
‫מה קורה?‬ ‫-האנשים של סינג ממש מאחורינו.‬
‫הם רודפים אחרינו. חייבים לחשוב על תוכנית.‬
‫למה שלא נגנוב את האוטובוס?‬ ‫-את האוטובוס הזה?‬
‫שנוסע רק 16 קמ"ש?‬ ‫-סתם זרקתי רעיון. בסדר?‬
‫חבר'ה!‬ ‫-הם באים עכשיו! תתחבאו!‬
‫תתכופפו!‬
‫סליחה.‬ ‫-סליחה, אדוני.‬
‫תתכופפו.‬
‫תתכופפו!‬ ‫-מצטער.‬
‫ליד האוטובוס.‬
‫ראית אם עברו כאן כמה נערים?‬
‫לא, אין כאן אף אחד.‬ ‫-אל תגיד לא.‬
‫תירגע.‬
‫אולי הם הלכו לשם?‬ ‫לכיוון הזה. אין פה אף אחד.‬
‫בסדר. לך מכאן.‬ ‫-זוזו הצידה.‬
‫קדימה! זוזו הצידה!‬
‫טוב. פני. קדימה.‬
‫קדימה. בוא נבדוק בסמטה.‬
‫ברוכים הבאים לדרום אמריקה.‬
‫אני לא מאמין שנפלת כרגע מחלון, אבא.‬
‫אם לא אראה שוב את סינג,‬ ‫זה יהיה מוקדם מדי. בואו נתאפס.‬
‫נבין איפה אנחנו.‬ ‫-תקשיב.‬
‫נראה לך שנספיק להגיע‬ ‫לסולאנה לנקודת ההיפוך?‬
‫כן, אבל בואו לא נהיה בטוחים מדי בעצמנו.‬ ‫עדיין לא הצלחתי לתרגם את ההירוגליפים.‬
‫יש לי משהו שאולי יעזור לנו.‬
‫תקשיב, זה מפופ, בסדר?‬
‫זה נכס משפחתי.‬ ‫-של פופ?‬
‫כן.‬ ‫-הוא גם כאן?‬
‫כן, פופ כאן.‬ ‫-מי עוד כאן, לעזאזל?‬
‫זה לא משנה, בסדר? תקשיב לי.‬ ‫זה מין דבר כזה…‬
‫כמו מה?‬ ‫-אבן רוזטה.‬
‫אבן רוזטה. כמו תרגום.‬ ‫-אני יודע מה זה אבן רוזטה.‬
‫טוב, אני רק אומר.‬
‫בדיוק. לא, זה נכון. הוא טאני.‬
‫ודנמארק הוא הקשר לסן חוזה, כל העסק.‬
‫אלוהים.‬
‫ילד, אם זה אמיתי…‬
‫אולי עוד נפצח את הדבר הזה.‬
‫האלים מחייכים אלינו.‬ ‫-אני שמח. אנחנו חייבים לזוז, טוב?‬
‫אני אשמור על זה.‬
‫חייבים לזוז, ילדים.‬
‫חייבים לעלות במעלה הנהר.‬ ‫הירח לא מחכה לאיש.‬
‫טוב, אנחנו צריכים למצוא‬ ‫מדריך נהרות בשם חוזה.‬
‫הפרד ומשול?‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מחפש את חוזה. לא?‬
‫חוזה?‬ ‫-לא.‬
‫אתה מכיר את חוזה?‬
‫הוא כאן.‬ ‫-כאן? מעולה, תודה.‬
‫היי, בואו הנה.‬
‫טוב, הוא מצא את הבחור.‬
‫חוזה?‬ ‫-כן?‬
‫קוראים לי ג'ון ב'.‬
‫אתה מכיר את נוויל? פרופסור סאוול?‬
‫כן. אתה חבר שלו?‬
‫כן.‬ ‫-של הפרופסור?‬
‫טוב, חיכיתי לך.‬ ‫-אלוהים.‬
‫נעים מאוד. אתה תיקח אותנו לאן שלקחת אותם?‬
‫כמובן.‬ ‫-מעולה.‬
‫הוא כבר שילם,‬
‫כך שאפשר לזוז.‬
‫הוא, כלומר…‬ ‫-חבר שלך.‬
‫הוא מחכה.‬
‫קדימה, בואו אחריי. לכאן.‬
‫היי, מותק.‬
‫אמרתי לך, אתה מקשיב בכלל?‬ ‫-מה הוא עושה פה לעזאזל?‬
‫לא יודע, אבא.‬ ‫-אתה לא יודע.‬
‫לא.‬ ‫-אין לך שמץ של מושג?‬
‫באתי לעזור איך שאפשר.‬ ‫-אתה לא מגן עליי. אני בסדר.‬
‫חכה, ג'ון. תקשיב לי.‬ ‫-ניסית להרוג אותי, בן זונה.‬
‫זאת זכותך המלאה לכעוס.‬ ‫-אני לא כועס. מי אמר שאני כועס?‬
‫תירגע.‬ ‫-אה, עכשיו אתה פצוע?‬
‫ראיתם את שלושת האמריקאים?‬ ‫-גבירותיי ורבותיי, תקשיבו.‬
‫ג'ון ב', אני לא יודעת מה לעשות. מה עושים?‬ ‫-סינג. היי. סינג כאן.‬
‫הוא כאן. חייבים לזוז.‬ ‫-צריך לזוז.‬
‫זרקת אותי למים.‬ ‫-היי! תשתקו.‬
‫סינג נמצא בשוק ברגע זה. כנסו לסירה. קדימה.‬ ‫-שיט.‬
‫אלה אצלי.‬ ‫-קדימה!‬
‫אני מחפש את שלושת האמריקאים.‬ ‫-אני לא מכירה אותם.‬
‫איפה אתם?‬
‫רגע, מה עם פופ וקליאו?‬ ‫-הם יסתדרו. צריך לזוז.‬
‫לא, אבא. מה אתה… לא.‬ ‫-אני בא.‬
‫לא, אתה לא.‬ ‫-סינג מסוכן. זה גדול עליכם.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-תעלה לסירה, ג'ון ב'.‬
‫אני בסדר.‬
‫תתכופפו.‬
‫כנראה שזה רק אנחנו.‬
‫- אל טסורו -‬
‫ברוך הבא לאל טסורו, בירד.‬
‫נישאר כאן הלילה. נצא לדרך עם אור ראשון.‬
‫איפשהו שם למעלה נמצאים אתר החפירה‬
‫ואל דוראדו.‬
‫עם המכתב והגנומון האלה,‬
‫נראה לי שיש לנו סיכוי, לי ולך.‬
‫ולשרה, אבא.‬
‫היא לא חקרה את הנושא לעומק‬
‫כמונו.‬
‫ואני לא סומך על אף אחד עם שם המשפחה קמרון.‬
‫נראה לך שוורד הופיע ככה סתם על דעת עצמו?‬
‫רק אתה ואני.‬
‫בטח שאני יודע איך זה נראה, מותק, בסדר?‬
‫אבל לא באתי לכאן בשביל למצוא אוצר.‬ ‫לא שלהם או של אף אחד אחר.‬
‫בשביל מה אני צריך זהב?‬
‫את הזהב שלי.‬
‫ואני הייתי הזהב שלך‬
‫בזמן שחנקת אותי?‬
‫אני אתחרט על זה כל חיי.‬
‫כל הזמן.‬
‫אבל יצא מזה גם משהו טוב.‬
‫השתניתי, שרה.‬
‫ראיתי שדיברת עם אבא שלך.‬ ‫-הוא אומר שהוא כאן רק כדי לעזור.‬
‫אבל…‬
‫אני לא סומכת עליו.‬
‫כן…‬
‫גם אבא שלי לא כל כך סומך עלייך, אז…‬
‫כן, הבנתי ככה.‬
‫אני לא מאשימה אותו.‬
‫לא אחרי מה שאבא שלי עשה לו.‬
‫ואני יודעת שעברנו הרבה,‬ ‫אבל אנחנו עדיין בסדר, נכון?‬
‫כן.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫יש לכם עם מה להגן על עצמכם?‬
‫אני די עובד על זה עדיין.‬ ‫-קח.‬
‫מה זה?‬ ‫-מצ'טות.‬
‫אתם תצטרכו אותם.‬
‫אני מוסיף את העלות של הסירה‬ ‫למה שאתה כבר חייב לי.‬
‫אני גם ככה לא מצפה לראות אותה שוב.‬
‫תקשיב, שאלתי אנשים ברציף היום.‬ ‫-כן.‬
‫החברים שלך עזבו הבוקר,‬ ‫אבל הצלחתי לקבל הוראות הגעה לאל טסורו.‬
‫לא הכי מדויק.‬
‫רק חוזה יודע באמת איך להגיע לשם,‬ ‫אבל אולי זה יביא אתכם לאזור הנכון.‬
‫זאת התחלה.‬ ‫-תודה.‬
‫אל תודה לי.‬
‫תתחיל להתפלל.‬
‫וג'יי-ג'יי.‬ ‫-כן?‬
‫אתה חייב לי, אחי. פי עשר.‬
‫בהצלחה.‬
‫קדימה.‬
‫אז הסיפור הוא שמלך הגואג'ירו,‬
‫שמצא את אל דוראדו,‬
‫אמר כשהיה על ערש דווי‬ ‫שהוא לא ייתן את הזהב לבניו, לא.‬
‫הזהב ילך רק למי שיהיה ראוי לו.‬
‫אל היגואר יבחן את אלה הרוצים בזהב.‬
‫אבל במשך 500 שנה,‬ ‫אל היגואר לא מצא שאף אחד ראוי.‬
‫- חומר נפץ -‬
‫הזהב נשאר במקומו.‬
‫ואם אתה טוב, אם אתה חכם,‬
‫ואם יש לך מזל,‬
‫אולי אתה תהיה האחד.‬
‫- ניווט‬ ‫שלח מיקום נוכחי -‬
‫- נמען -‬
‫האתר נמצא במרחק של יום הליכה שלם.‬ ‫אנחנו חייבים להגיע לשם לפני עלות הירח.‬
‫אם נפספס את נקודת ההיפוך, כל זה היה לחינם.‬
‫אז תקשיבי, שרה,‬
‫אני אומר לך עכשיו,‬ ‫אם תשתרכי מאחור, אני לא מחכה.‬
‫אבא. מספיק.‬ ‫-אני לא…‬
‫מה, אני לא אחכה. זאת עובדה.‬
‫סליחה על הזקן העצבני.‬
‫אני הולך להגיד לבן זונה הזה שהוא לא בא.‬
‫אבא, היי.‬ ‫-היי, תקשיבו, חבר'ה.‬
‫אני ממש מצטער, אבל…‬
‫אבל אני לא אצליח לטפס על ההר הזה,‬ ‫לא עם הרגל הזאת.‬
‫אני רק אעכב אתכם. אז אני פשוט…‬
‫אחכה פה.‬
‫יש לי אקדח נורים.‬
‫אם אראה את סינג עובר פה, אני אירה נור,‬
‫אודיע לכם שהוא מגיע.‬
‫זה המעט שאני יכול לעשות.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫בהצלחה.‬
‫אל תחשוב בכלל לנסות משהו, וורד.‬
‫זה לא ייגמר טוב.‬
‫אני רק מנסה לדאוג לבת שלי, ג'ון.‬
‫מה אתה עושה עם הבן שלך?‬
‫בהצלחה.‬
‫קדימה, בואו נזוז.‬
‫קדימה, ילדים. תגבירו את הקצב.‬ ‫אין לי זמן לבזבז.‬
‫קדימה, ילדים.‬
‫ג'יי-ג'יי, צדקת. אלה סינג והאנשים שלו.‬
‫אבל הם לא מחפשים אותנו.‬ ‫-כן, הם שטים ממש מהר.‬
‫הם מחפשים את ג'ון ב' ואת שרה.‬ ‫הם יידעו לאן הם הולכים.‬
‫חייבים לזוז. הם יצטרכו אותנו.‬
‫תתרחק. אל תתקרב יותר מדי.‬
‫קדימה.‬ ‫-היי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫קדימה, בואו נזוז!‬
‫היי, אבא. אולי נעשה רגע הפסקה, אתה יודע?‬
‫אולי לא? קדימה, ילד.‬
‫אתם מעכבים אותי. אנחנו מאבדים אור.‬
‫אני לא יכול לסבול את זה יותר.‬ ‫-זה הסיכוי היחיד שלנו. קדימה.‬
‫היי.‬
‫אתה יכול להפסיק להיות מניאק במשך 30 שניות?‬
‫שלושים שניות.‬
‫אני צועד בשביל הזה כל החיים, ילד,‬ ‫ואנחנו על הסף.‬
‫וקיבלתי את וורד קמרון‬ ‫שניסה להרוג אותי נושף בעורפי‬
‫ואת הבת שלו שמרגלת אחריי.‬ ‫-זה מה שהיא עושה לדעתך?‬
‫אתה באמת בטוח כל כך לגביה?‬ ‫בת למשפחת קמרון.‬
‫כל המשפחה הזאת לא אמינה, ואתה יודע את זה.‬
‫אז אתה יכול להישאר פה ולשמור על החברה שלך.‬
‫זו ההחלטה שלך.‬
‫נתראה למעלה.‬
‫סליחה.‬ ‫-שימי לב איפה את דורכת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בני משפחת קמרון לא ממש אוהבים לטייל.‬
‫למען האמת.‬
‫אני מצטער לגביו.‬
‫הוא נהיה קצת אובססיבי לגבי האוצר.‬
‫ואתה לא?‬
‫תפסיקי.‬
‫קדימה. בוא נזוז.‬
‫טוב.‬
‫קדימה. תראו את זה.‬ ‫-סליחה. הייתי חייבת להסדיר נשימה.‬
‫תסדירי אותה כשתגיעי. תסתכלי על זה.‬
‫וואו.‬
‫הצלחנו, ילד.‬
‫הנה זה.‬
‫סולאנה.‬
‫קדימה.‬
‫בואו נמשיך.‬
‫לפחות זה בירידה, לא?‬
‫אתם רואים את זה?‬
‫וואו.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זה בדיוק כפי שהאגדה חזתה.‬
‫רואים את ארבעת העמודים האלה?‬
‫הם מסמנים את ארבעת רוחות השמיים.‬
‫והנה זה.‬
‫הטמלאקאטל.‬
‫שככה יהיה לי טוב.‬
‫בחיי…‬
‫אני לא מאמין.‬
‫זה אמיתי לגמרי, ילד.‬
‫אלף שנה‬
‫של אסטרונומיה‬
‫ומתמטיקה‬
‫נמצאים פה.‬
‫זה מוכיח שהקלינאגו‬ ‫היו שווי ערך לחלוטין לבני המאיה.‬
‫זה…‬
‫זה ישכתב את הכול.‬
‫אתם רואים את זה? ממש כאן. כאן מניחים אותה.‬
‫תביא את הגנומון. קדימה.‬ ‫-כאן מניחים את הגנומון.‬
‫תראו מה זה.‬
‫זהו זה. זה הרגע, ילד.‬
‫לאט לאט.‬ ‫-כן.‬
‫בחיי, תראו את זה.‬
‫בבקשה.‬
‫אלוהים.‬
‫עכשיו, תקשיבו.‬
‫כשהירח מגיע לנקודת השיא שלו,‬ ‫זה הרגע שבו האקשן מתחיל.‬
‫ג'ון ב',‬
‫אני רוצה אותך על התרגום.‬ ‫שרה, תאספי קצת בוץ.‬
‫וסמני את ההירוגליף כדי שנדע מה לתרגם.‬
‫הבנת? בזריזות, בסדר?‬ ‫-הבנתי.‬
‫היי. כן, קפטן. תירגע.‬
‫יש לנו רק הזדמנות אחת.‬ ‫בלי התחצפויות, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫שרה, רוצה לעזור לי עם זה?‬ ‫-כן.‬
‫זה כאן בפנים.‬
‫טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫פשוט תנו לזה זמן.‬
‫וואו. חבר'ה.‬
‫זהו זה.‬
‫זה באמת עובד.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלוהים.‬
‫אבא. חבר'ה!‬
‫סמנו את זה, מהר!‬
‫סמנו את זה! מה זה?‬
‫זה ההוא שנראה כמו מגף.‬ ‫-"אקיש."‬
‫מטייל אמיץ.‬ ‫-מטייל אמיץ.‬
‫מטייל אמיץ.‬ ‫-זה?‬
‫כן, על זה יש את שלוש הבליטות.‬ ‫זה אומר "חוכמה".‬
‫זה "חוכמה".‬ ‫-חוכמה.‬
‫שימו לב. אסור לנו לפשל.‬ ‫אם הם זורחים, סמנו אותם. תמשיך לתרגם.‬
‫יש לנו את זה.‬ ‫-יש שם עוד שניים.‬
‫זה…‬ ‫-מה זה? מהר.‬
‫עושר ו…‬ ‫-עושר.‬
‫בלי טעויות. מהר.‬ ‫-אדמה.‬
‫אדמה?‬ ‫-אדמה.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אדמה, טוב. אדמה.‬ ‫בסדר, אני חושב שהבנתי את הראשון.‬
‫"מטייל אמיץ, אם יש בך חוכמה,‬ ‫אחשוף את עושרה של האדמה."‬
‫עושרה של האדמה.‬ ‫-עושרה של האדמה!‬
‫זאת אל דוראדו!‬
‫רגע.‬ ‫-תראו! משהו קורה על האבן!‬
‫תראה, זה יורד מהגנומון! אלוהים, תראו.‬
‫לשון?‬ ‫-הדבר עם הקרן.‬
‫מה זה? קדימה, מהר!‬
‫סבלנות. זו סבלנות.‬ ‫-סבלנות.‬
‫סבלנות.‬
‫וואו. שם. תראו. זאת שוב חוכמה.‬
‫כן, זאת חוכמה.‬ ‫-וזאת לשון.‬
‫אפלה. זאת "אפלה".‬ ‫-בסדר.‬
‫אפלה. חוכמה ואפלה.‬
‫ממש שם. זה "מחפש".‬
‫מחפש.‬
‫היי.‬
‫שרה, מה זה "יד"?‬
‫אני לא יודעת. אני לא רואה את זה כאן.‬
‫אני מכיר את זה. יד.‬
‫יד פירושה בית.‬
‫בית?‬
‫זה מראה לנו את הכיוון לאל דוראדו.‬
‫זה מראה לנו את הכיוון לאל דוראדו!‬
‫חוכמה.‬
‫מה קיבלנו, אבא?‬ ‫-"אין…"‬
‫"אין לי לשון, אבל אני כל הזמן מדבר."‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אני…‬
‫אבא, תגיד את זה וזהו.‬ ‫-אני עדיין עובד על זה.‬
‫אבא, מה אתה עושה?‬
‫יש לי את כל הרשימות.‬ ‫אנחנו יודעים לאן אנחנו הולכים. זה…‬
‫זה בגלל שאני כאן. זה בגללי, נכון?‬
‫ביג ג'ון, אני לא אבא שלי.‬ ‫ואני לא אחי. אתה יכול לסמוך עליי.‬
‫מה כתוב? היי, תסתכל עליי.‬
‫עברנו גיהינום כדי להגיע לכאן.‬
‫תגיד לי מה כתוב.‬
‫זה מה שאנחנו עושים? פשוט תנצל אותנו.‬
‫פשוט תמשוך אותנו פנימה ותזרוק אותנו החוצה,‬ ‫כמו שעשית עם אימא.‬
‫כמו שעשית איתי, ועכשיו עם שרה.‬ ‫-ג'ון ב', תפסיק.‬
‫לא! תגיד לנו מה זה!‬
‫מה כתוב שם, אבא?‬
‫מה כתוב שם?‬ ‫-כן, ג'ון!‬
‫מה כתוב שם?‬
‫ספר לכולנו, ג'ון.‬
‫מהו הסוד של הגנומון?‬
‫לא!‬
‫לא הייתי עושה את זה במקומך, ג'ון.‬
‫אתם מוקפים.‬
‫עדיף שתזרוק את האקדח שלך עכשיו!‬
‫זהירות, מר רטלדג'. זהירות.‬
‫טוב מאוד.‬
‫טוב מאוד!‬
‫וורד ישלח נור כדי להזהיר אותנו?‬
‫כן, בטח.‬
‫היי, מה עשית עם אבא שלי?‬ ‫-אני כאן, שרה! אני בסדר!‬
‫אני כאן.‬
‫אבא. אבא, מה עשית?‬
‫עשיתי עסקה, שרה. הייתי חייב.‬ ‫-עסקה?‬
‫כן. עשיתי טובה למר סינג,‬
‫והוא ייתן לי מה שאני רוצה, שתהיי בטוחה.‬ ‫-אתה חושב שזאת טובה?‬
‫אני רוצה שתהיי בטוחה! נכון, מר סינג?‬
‫מר קמרון צודק.‬
‫כשנסיים,‬
‫תוכלי ללכת עם אבא שלך,‬
‫ללא כל פגע.‬
‫וגם אתה תוכל לחיות, ג'ון,‬ ‫אם תיתן לי את מה שאני רוצה!‬
‫את הדרך לאל דוראדו!‬
‫מצטער, קרלוס.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה.‬
‫ואתה לא תהרוג אותי.‬
‫כי מצאתי את האוצר.‬
‫הוא כאן למעלה.‬
‫ג'ון.‬
‫אתה יודע מה עשה מלך גואג'ירו לעבדים‬
‫שכרו את אל דוראדו, ג'ון?‬
‫הוא הוציא אותם להורג,‬
‫כדי שהם לא יוכלו לחשוף את המיקום הסודי,‬
‫והוא עשה את זה כאן‬
‫על אבן סולאנה.‬
‫ואני חושב שזה חשוב,‬
‫חשוב מאוד‬
‫שנכבד את המסורת.‬
‫אז תגיד לי, ג'ון.‬ ‫-לא!‬
‫מה כתוב שם?‬
‫תגיד לו.‬
‫בבקשה.‬
‫תבחר, ג'ון!‬
‫אבא, פשוט תגיד לו.‬
‫ג'ון. אלוהים, ג'ון.‬
‫תגיד לו!‬
‫לא!‬
‫שרה, תתכופפי!‬
‫לא.‬
‫ג'ון ב', תפוס את האקדח!‬
‫קדימה!‬
‫הבטחת!‬
‫קדימה, שרה!‬
‫רוצי!‬
‫ג'ון!‬
‫שרה! בואי מכאן. בואי איתי!‬
‫לא! אני לא באה איתך!‬
‫אני אבא שלך. הצלתי את חייך, שרה.‬ ‫בואי איתי לפני שתיהרגי.‬
‫לעזאזל, שרה, אין לנו זמן לזה! קדימה!‬
‫ג'ון ב', תן לי את האקדח שלך.‬
‫מה?‬ ‫-תן לי את האקדח שלך.‬
‫את באה איתי.‬ ‫-אחורה.‬
‫שרה.‬ ‫-אמרתי, לך אחורה.‬
‫תניחי אותו, שרה. את לא תירי באבא…‬
‫את אחת משלנו עכשיו, ילדה.‬
‫לכו. אני אחפה עליכם.‬ ‫-כן.‬
‫אבא, בוא!‬
‫רוצו!‬
‫תפסיק לירות! תפסיק!‬
‫עזוב אותו.‬
‫עזוב את וורד.‬
‫תמצא את ביג ג'ון רטלדג'.‬
‫תהרוג את הבחור הצעיר ואת הבת של קמרון!‬
‫קדימה!‬
‫טוב, חבר'ה, אני חושבת שזאת אל טסורו.‬
‫המסלול אל ההר אמור להתחיל כאן.‬
‫שיט. זה אחד מהחבר'ה של סינג. מה נעשה?‬
‫חייבים לעבור אותו איכשהו.‬
‫"בעוד חמש שניות אתה תשמע ירייה.‬ ‫זאת האזהרה שלך."‬
‫מיגל, הם יורים עלינו!‬
‫איפה הם?‬
‫אני לא רואה אותם.‬
‫הוא קונה את זה?‬
‫שיט, אנחנו מוקפים!‬
‫שיט.‬ ‫-שיט. תתכופפו!‬
‫פופ, תשיב אש!‬
‫הם רבים מדי.‬ ‫-בוא נעוף מכאן! קדימה!‬
‫קדימה, תזרוק.‬
‫מהר יותר.‬
‫להתראות.‬
‫נראה לי שאנחנו משתפרים.‬ ‫-כן.‬
‫היי. אין זמן לחגוג. עוד לא עשינו כלום.‬
‫זה נשמע הגיוני.‬
‫אני חושב שעשינו משהו. כל הכבוד, חייל.‬ ‫-עשינו משהו.‬
‫קדימה. צריך להמשיך לזוז.‬
‫סינג והאנשים שלו בטח קרובים אלינו.‬
‫תמשיך לכיוון צפון-מערב. לשם הצביעה היד.‬
‫זה הבית.‬
‫תגביר את הקצב, אבא. קדימה.‬ ‫-אני צריך רגע.‬
‫צריך רגע? על מה אתה מדבר?‬
‫קדימה, בוא נגביר את הקצב.‬ ‫-לכו, אני אשיג אתכם.‬
‫אני צריך רגע להסדיר נשימה.‬ ‫-שרה, שנייה. הוא משתרך מאחור.‬
‫טוב.‬
‫מה קורה? אנחנו חייבים לזוז.‬
‫הרגליים שלי הן לא מה שהיו פעם.‬
‫אני אהיה בסדר בעוד רגע.‬
‫אבא, מה היה הקטע הזה בסולאנה?‬
‫באמת התכוונת לתת להם לירות בי?‬
‫בחייך, תן לי קצת קרדיט, ילד.‬
‫שרה פשוט הקדימה אותי.‬
‫זה תמיד קשור לאוצר, נכון?‬
‫קדימה. אנחנו חייבים לזוז. רגע.‬
‫אלוהים, אבא, אתה בסדר?‬
‫מה? כן. רק נשרטתי. אני אהיה בסדר.‬
‫אני רק קצת חבוט. זה בסדר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫קדימה. אנחנו חייבים לזוז.‬
‫צריך לזוז. קדימה.‬
‫מהר, נכון?‬
‫קדימה, אבא.‬ ‫-כן, אני בא.‬
‫אני בא.‬
‫תקשיבו.‬
‫מה זה?‬ ‫-שמעתם את זה?‬
‫מה זה…?‬
‫מה?‬
‫אתה זוכר שאמרת אין לשון, אבל כל הזמן מדבר?‬
‫איך את יודעת את זה?‬ ‫-שמעתי אותך מדבר לעצמך.‬
‫כן, אתה עושה את זה.‬
‫"אני כלום, אך מכיל הכול. אין לי לשון,‬
‫"אבל כל הזמן‬
‫"מדבר."‬
‫אבא, היא עלתה על משהו.‬ ‫-אלוהים.‬
‫קדימה.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫זה מכאן.‬
‫"אין לי לשון, אבל כל הזמן מדבר.‬ ‫אני כלום, אך מכיל הכול."‬
‫זאת מערה.‬ ‫-זהו זה.‬
‫אולי אל דוראדו נמצאת במערה.‬
‫טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫בואו.‬ ‫-טוב.‬
‫מה קרה לך?‬
‫כל מה שאתה עושה‬
‫זה למען עצמך.‬
‫אתה מניפולטיבי. אתה שקרן.‬
‫אני אבא שלך.‬ ‫-ואתה רוצח.‬
‫שרה!‬
‫אני רק רוצה להגן עלייך,‬ ‫ואני לא יכול לעשות את זה כשאת איתו.‬
‫את כבר לא אחת מאיתנו.‬
‫את אחת מהם.‬
‫זוז אחורה!‬
‫שרה, תורידי את האקדח.‬
‫הצלתי את חייך, שרה!‬
‫זה לא נראה כמו עיר של זהב.‬ ‫-זאת מערה גדולה. תתפצלו, תחפשו מסביב.‬
‫בטח יש מעבר או משהו.‬
‫תפקחו עיניים.‬
‫אני לא יודע, אבא. זה נראה כמו מבוי סתום.‬
‫סתם חור באדמה. זה לא מוביל לשום מקום.‬
‫תמשיכו לחפש.‬
‫אני לא רואה שום דרך אחרת ללכת בה.‬
‫זהו זה.‬
‫ג'ון ב',‬
‫אני חושבת שזה עמוק יותר.‬
‫אתה רואה את הדגים?‬
‫טוב, הם חייבים להגיע מאיפשהו.‬
‫יש רק דרך אחת לגלות.‬
‫נראה שהם באים מכאן.‬
‫היי,‬
‫מה זה?‬
‫רגע, מה אתה רואה?‬
‫היי, אבא. בוא תראה את זה.‬ ‫שרה מצאה משהו.‬
‫אני בא.‬
‫יש פתח.‬
‫בסדר, זה משהו. רגע, מה זה מעליו?‬
‫זאת יד.‬
‫אלוהים.‬
‫אני חושב שהם הלכו מפה. יש פה שביל.‬
‫בואי נחכה רגע לג'יי-ג'יי ולקי.‬
‫יפהפה כאן.‬
‫אני יודעת שזה לא זמן טוב להגיד את זה, אבל…‬
‫אני לא יודעת מה יקרה כשנעלה לשם,‬
‫ואני לא יודעת אם תהיה לי עוד הזדמנות.‬
‫הקדמה מעניינת, אבל בסדר.‬
‫אני לבד מגיל 14, טוב?‬
‫אף פעם לא קיוויתי לשום דבר מלבד לשרוד.‬
‫אף פעם לא חשבתי שזה יכול להיות אחרת.‬
‫אבל בחודשים האחרונים איתך,‬
‫הראית לי משהו שונה.‬
‫ואני רק רוצה להגיד ש…‬
‫להגיד מה?‬
‫אני…‬
‫נכון מועדון נטולי האהבה?‬
‫כן?‬
‫אני עוזבת.‬
‫פופ!‬
‫היי. לא מצאנו כלום.‬
‫מצאתם משהו?‬
‫כן. השביל מוביל לכיוון הזה.‬
‫טוב.‬ ‫-בסדר. אנחנו באים.‬
‫אם מישהו טרח כל כך, זאת בטוח הדרך.‬
‫נראה שזה בסדר. אתם מוכנים?‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬ ‫-אני בחיים לא אצליח לעבור בחור הזה.‬
‫תלכו שניכם.‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫סוף סוף מצאנו את מה שיכול להיות אל דוראדו,‬ ‫ואתה תחכה בצד?‬
‫צריך להוריד מתישהו את גלגלי העזר, ילד.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אני אשגיח פה על העניינים,‬ ‫אבל לפני שאתם הולכים, תקשיבו.‬
‫לא סיפרתי לכם מה החלק האחרון בהודעה.‬
‫תמיד שומר סודות, נכון, אבא? אני בשוק.‬
‫אני מצטער. אני מספר לכם עכשיו.‬
‫החלק האחרון,‬
‫"המחפש האמיתי והסבלני‬ ‫לא זקוק לאור כדי לראות."‬
‫הבנתם?‬
‫"המחפש האמיתי והסבלני‬ ‫לא זקוק לאור כדי לראות."‬
‫זהו זה.‬
‫בסדר.‬
‫יש לי את שלושת הנורים האלה.‬
‫הם עמידים למים.‬ ‫אני בספק אם הפנסים האלה ישרדו את השחייה.‬
‫עשרים דקות כל אחד.‬
‫אתם לא רוצים להיתקע שם בלעדיהם.‬
‫לעולם לא תמצאו את הדרך החוצה.‬ ‫בסדר. עכשיו לכו.‬
‫קדימה.‬
‫אני מעביר לכם את השרביט, ילדים.‬
‫זה קטן עליך, חבר.‬
‫אני אהיה בסדר. נתראה כשתחזרו.‬
‫תודה, שרה.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר?‬
‫אני מבטיח.‬
‫עכשיו לך, תמצא את עיר הזהב, ילד.‬ ‫-בסדר. אנחנו הולכים.‬
‫מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫שלוש.‬ ‫-שתיים.‬
‫אחת.‬
‫ידעתי שתפסתי אותך, ג'ון.‬
‫ראיין!‬
‫איפה אתה?‬
‫ג׳ון ב׳?‬
‫היי. אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫בסדר. הגענו.‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫שרה, תראי. יש שם משהו.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫תפסת?‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫הצלחת.‬
‫עד כמה זה עמוק?‬
‫נראה שיש פתח בהמשך.‬ ‫-בסדר.‬
‫והלך לי הפנס.‬
‫טוב, לפחות יש לנו את שלי.‬
‫לא משנה.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב, נורים.‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו.‬ ‫-אני על זה.‬
‫בסדר.‬
‫עשרים דקות לכל נור.‬ ‫-שלושה נורים.‬
‫שישים דקות.‬
‫שלושים דקות פנימה.‬
‫שלושים דקות החוצה. מוכנה?‬
‫קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בואי אחריי.‬
‫למה לך להתחבא במערה, ג'ון?‬
‫לא.‬
‫זה פשוט מסתיים פה?‬
‫אולי פספסנו משהו?‬ ‫-זו הייתה הדרך היחידה.‬
‫אין כלום.‬
‫זהו זה.‬
‫טוב. אולי… אני לא יודעת.‬ ‫פשוט תמשיך לחפש.‬
‫שרה, זה מבוי סתום.‬
‫אין לאן ללכת.‬
‫אולי זו לא אל דוראדו.‬
‫אולי אבא שלי טעה.‬
‫וסתם הבאתי אותך לכאן וסיכנתי אותך.‬ ‫-תפסיק.‬
‫גם אם בסופו של דבר לא ייצא מזה כלום,‬
‫אם זה יוביל אותנו‬ ‫רק אל החור שכוח האל הזה באדמה,‬
‫אני שמחה שעשיתי את זה, גם אם אתה לא.‬
‫שרה, ירו בך בגללי.‬
‫את פחות או יותר חסרת בית בגללי.‬
‫איבדת הכול, שרה,‬
‫בגללי.‬
‫לא הכול.‬
‫אני מצטער.‬
‫רגע, מה היה הדבר שאבא שלך אמר?‬ ‫-אבא שלי אומר הרבה דברים.‬
‫לא, הרמז ההוא.‬
‫זה היה, המחפש…‬
‫"המחפש האמיתי והסבלני…"‬ ‫-סבלני.‬
‫"…לא זקוק לאור כדי לראות."‬
‫"המחפש האמיתי והסבלני‬ ‫לא זקוק לאור כדי לראות."‬
‫תכבה את זה.‬ ‫-שרה, יש לנו רק…‬
‫צריך חושך.‬ ‫-שרה.‬
‫זה בסדר. נוכל להדליק אותו מחדש.‬
‫שרה, מה קורה?‬
‫הביתה.‬
‫זה זרחן.‬
‫אלוהים, שרה, צדקת.‬ ‫-נור.‬
‫נור, עכשיו.‬ ‫-כן.‬
‫כדאי לנו לעשות את זה?‬
‫קדימה.‬
‫זהירות, תיזהרי על הראש שלך.‬
‫יש משהו לפנינו.‬
‫אלוהים. בסדר.‬
‫אל תסתכלי למטה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬
‫אנחנו יכולים לקפוץ.‬ ‫-מה?‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫לא. לקפוץ?‬ ‫-תראי, זה לא כזה נורא.‬
‫ההירוגליף הוביל אותנו לכאן.‬ ‫חייב להיות משהו בצד השני.‬
‫פשוט תסמכי עליי פה. טוב?‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫לא.‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-לא, ג'ון ב'.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫אחת, שתיים…‬
‫שלוש.‬
‫לא!‬
‫הנור! תפוס את הנור!‬ ‫-לא.‬
‫לא!‬ ‫-לא!‬
‫לא.‬
‫ג'ון ב׳?‬ ‫-שרה!‬
‫אני יודע שאתה מדמם, מר רטלדג'!‬
‫אני יודע שפגעתי בך,‬
‫ואני אמצא אותך.‬
‫כי אין מצב שהתרחקת, ג'ון.‬
‫בסדר.‬
‫את רואה? זה לא היה כל כך נורא. אנחנו בסדר.‬
‫אני לא אצליח להגיע.‬
‫טוב. תקשיבי, אני אלך להציץ.‬ ‫-לא.‬
‫אני כבר חוזר. את לא חייבת לבוא.‬ ‫-לא!‬
‫לא, אני לא… אני באה איתך.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫כן, אני בטוחה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני יכולה לעשות את זה.‬
‫אני אעשה את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תסתכלי עליי. היי! שרה! אני תופס אותך.‬
‫אתה תתפוס אותי?‬ ‫-כן, גברתי. אני תופס אותך.‬
‫בסדר.‬
‫מוכנה?‬
‫שלוש.‬ ‫-בסדר.‬
‫שתיים. אחת.‬
‫שרה! תפסתי אותך.‬
‫תפסתי אותך. את בסדר.‬
‫אמרתי לך שתצליחי. תראי מה זה.‬
‫בסדר.‬ ‫-מוכנה?‬
‫כן. בסדר.‬ ‫-קדימה.‬
‫מר רטלדג'!‬
‫ג'ון!‬
‫איפה אתה, ג'ון?‬
‫אני יודע שאתה פה איפשהו.‬
‫אתה רואה משהו?‬
‫כן. נראה שיש מקדימה עוד חדר.‬
‫בואי נבדוק את זה.‬
‫בואי. תפסתי אותך.‬
‫הנה.‬
‫מה יש שם למטה? אני לא רואה כלום.‬ ‫-יש רק דרך אחת לגלות, נכון?‬
‫הצלחנו.‬
‫מצאנו אותה.‬
‫תראה מה זה, אבא.‬ ‫-אני לא…‬
‫זו אל דוראדו.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫שרה.‬
‫היי, בואי הנה.‬
‫אחרי כל מה שעברנו.‬
‫היא באמת קיימת.‬
‫אמרתי לך.‬
‫צדקת.‬
‫את רואה כל מה שיש על הקרקע?‬ ‫זה זהב מפוזר, שרה.‬
‫אלוהים, זה בכל מקום.‬ ‫-את חושבת מה שאני חושב?‬
‫כן.‬ ‫-קדימה.‬
‫בואי. הנה.‬ ‫-בסדר.‬
‫יפה מאוד.‬
‫אלוהים. זה בכל מקום.‬
‫שרה, הצלחת?‬
‫בסדר.‬
‫היי, קוק לפרצוף?‬ ‫-קוק לפרצוף.‬
‫קוק לפרצוף!‬
‫אלוהים.‬
‫בואי נמלא את זה עד הסוף.‬
‫מותק. תראי מה זה!‬
‫מגניב.‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים.‬
‫הנה עוד אחד.‬ ‫-הנה.‬
‫זה בסדר. רק רגע.‬
‫בסדר. נור אחרון.‬
‫יש לנו 20 דקות לחזור. 20 דקות. בסדר?‬
‫נחזור לקחת את השאר. בסדר?‬ ‫-קדימה.‬
‫לקחת את זה?‬
‫אנחנו חייבים לזוז. קדימה.‬
‫יש רק דרך אחת לצאת מפה, ג'ון.‬
‫לא תוכל להסתתר מפניי עוד הרבה זמן.‬
‫וואו!‬
‫לאט לאט, רטלדג' הצעיר, לאט.‬
‫יצאתם לשחות קצת, מה?‬
‫צאו מהמים ותרימו ידיים, שניכם.‬
‫עכשיו.‬
‫ידיים למעלה.‬
‫ידיים למעלה!‬
‫לאט לאט.‬
‫טוב מאוד.‬
‫תזרוק את הנור.‬
‫זרוק אותו.‬ ‫-אני מניח אותו.‬
‫טוב מאוד.‬
‫נראה שאתה סוחב שם מטען, רטלדג' הצעיר.‬
‫אתה רוצה לספר לי עליו?‬
‫מה יש בתיק?‬
‫תראה לי מה יש בתיק.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. תשאיר את זה כאן.‬
‫תראה, היי?‬
‫אתה רוצה את זה? בבקשה.‬
‫אז סוף סוף מצאת את אל דוראדו.‬
‫עשית את זה, ילד.‬
‫ידעתי שלא סתם השארתי אותך בחיים.‬
‫אבל לרוע מזלו של בנך,‬
‫החגיגה תהיה קצרה.‬
‫יש לך שלוש שניות לצאת לפני שאתחיל לירות.‬
‫אחת.‬
‫שתיים!‬ ‫-אני כאן, סינג. כאן.‬
‫אם תהרוג אותנו, אני אדאג שהדבר הזה יתפוצץ.‬
‫התקרה הזאת לא תחזיק,‬ ‫ובחיים לא תראה את אל דוראדו.‬
‫זרוק את האקדח שלך.‬
‫זרוק את האקדח!‬
‫לא, אם הבן שלי ימות, כולנו נמות.‬
‫הבעיה היא שאני לא מאמין לך, ג'ון.‬
‫אני לא מאמין שהיית מחמיץ‬ ‫את ההזדמנות שלך לראות את אל דוראדו,‬
‫אפילו כדי להציל את הבן שלך,‬ ‫ואפילו הבן שלך יודע את זה.‬
‫הוכחת את זה שוב ושוב, ג'ון,‬ ‫אתה יודע את זה.‬
‫זה, ג'ון, זהו המסע הגדול.‬
‫זה מה שחיפשנו כל החיים.‬
‫אז תכבה את הדבר הזה ותצטרף אליי.‬
‫לא, אני לא יכול.‬
‫זה בשבילך, ילד.‬
‫רוצו!‬
‫קדימה!‬
‫אבא, בוא נלך!‬ ‫-תמשיכו ללכת!‬
‫קחי את הזהב. צאי מכאן. קדימה.‬
‫קדימה, אנחנו חייבים לזוז.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, הכי טוב שיש.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אנחנו חייבים לזוז.‬
‫אבא, בחייך.‬ ‫-כולם שמעו את הפיצוץ הזה.‬
‫קדימה.‬
‫אנחנו חייבים לעוף מכאן.‬
‫אנחנו חייבים לזוז.‬
‫נראה לי שחטפתי שם מכות רציניות, ילדים.‬
‫בואו נמשיך.‬ ‫-נראה לי שאני צריך לשבת.‬
‫אני צריך לשבת לרגע.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלוהים.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני צריך רגע.‬
‫להרים את הרגליים.‬
‫תירגע, אבא.‬
‫זה מה שאני חושב שזה?‬ ‫-כן.‬
‫ביג ג'ון, זה יפהפה.‬
‫מצאנו את זה. בדיוק כמו שאמרת.‬
‫תראה.‬
‫זה לא דומה לשום דבר שאפשר לדמיין.‬
‫אי אפשר…‬ ‫-זה מדהים.‬
‫צדקת.‬
‫יש כל כך הרבה זהב‬
‫בכל מקום.‬
‫שרה פתרה את החידה. ההליכה בחושך.‬
‫כל הכבוד. תודה, שרה.‬
‫כמה מתוק,‬
‫אתם יודעים?‬
‫משפחה גדולה ומאושרת, מה?‬ ‫-אבא, מה אתה עושה?‬
‫אני עייף מכדי להרים ידיים, וורד.‬
‫אז אם יש לך בעיה עם זה,‬ ‫אתה יכול לירות בי עכשיו.‬
‫תיזהר עם הבקשות שלך, ידידי הוותיק.‬
‫אולי זה עוד יקרה.‬ ‫-תוריד את האקדח.‬
‫תשתקי, שרה.‬
‫יש לך הכול, נכון, ג'ון?‬ ‫עכשיו אתה מקבל הכול?‬
‫תודה, מותק.‬
‫אתה יכול ללכת הביתה, בחזרה לקילדר.‬
‫לחיות באושר ועושר.‬
‫עם הבן שלך‬
‫שאוהב אותך.‬
‫והבת שלי…‬
‫ששונאת אותי.‬
‫אני מצטער, ג'ון.‬ ‫לא נראה לי שאוכל לתת לזה לקרות.‬
‫בסדר, אז מה נעשה?‬
‫זה להיות או לחדול?‬
‫פוג לתמיד.‬
‫פוג לתמיד, קיבינימט.‬
‫אתה אמור להיות מת.‬
‫נראה לי שהעדפתי אותך במצב הזה.‬
‫היי!‬
‫זוז אחורה, וורד! עצור!‬ ‫-תניח את זה!‬
‫אל תזוז!‬ ‫-תוריד אותו!‬
‫זוזו אחורה! עכשיו!‬ ‫-תניח אותו, וורד!‬
‫קדימה! אתה במיעוט, וורד.‬
‫מה תעשה, תירה בכולנו?‬
‫אם אתה חייב לירות במישהו, וורד, תירה בי.‬
‫או בי.‬
‫תפסיק.‬
‫מספיק.‬
‫לא!‬ ‫-אתה לא תהרוג את כולנו.‬
‫אני יודעת שלא.‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫אתה שוכח שאני מכירה אותך.‬
‫אתה לא מסוגל.‬
‫לא יכולתי. לא יכולתי לעשות את זה.‬
‫כן?‬
‫טוב, אני יכול.‬
‫זרוק אותו.‬
‫תירגע, חבר.‬
‫הבוס שלך מת. אין לך סיבה לעשות את זה.‬
‫אני יכול לחשוב על כמה סיבות. זרוק אותו!‬
‫חשבתם שתקבלו את הזהב?‬
‫טוב, שאף אחד לא יזוז.‬
‫החבר שלי מת שם.‬
‫בגללכם.‬
‫ג'יי-ג'יי.‬
‫את ראשונה.‬
‫לא.‬
‫שרה.‬
‫היי.‬
‫היי, ג'ון.‬
‫היי, ג'ון ב'!‬
‫אבא.‬
‫טוב, אבא, חייבים להוציא אותך מכאן.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫היי, תישאר ער.‬
‫בבקשה, תישאר ער.‬ ‫-קדימה.‬
‫קדימה, אבא.‬
‫תחזיק מעמד, ביג ג'ון. אנחנו איתך.‬
‫רק צריך להעביר אותך במורד הנהר.‬ ‫אתה תהיה בסדר.‬
‫היי, אבא.‬
‫תחזיק מעמד, בסדר?‬
‫אבל עשינו את זה יחד, בני.‬
‫כן.‬ ‫-אני רק…‬
‫בדיוק כמו שתכננו.‬
‫כן.‬
‫בירד.‬
‫אבא, כן.‬ ‫-היי, בירד.‬
‫היי.‬
‫שרה.‬
‫-היי.‬
‫אני כאן, ביג ג'ון.‬
‫בירד, אתה חייב לשמור עליה.‬
‫אני יודע‬
‫שלא הייתי מי יודע מה‬
‫בתור אבא.‬
‫די.‬
‫אבל אתה…‬
‫היית הבן הטוב ביותר שאפשר לקוות לו.‬
‫אני רוצה שתדע את זה.‬
‫אתה יכול להגיד לי כשנגיע הביתה, בסדר?‬
‫כמעט הגענו.‬
‫בסדר.‬
‫חכה רגע. תראה, אבא. תראה.‬
‫הצלחנו.‬
‫אתה הצלחת.‬
‫נתראה.‬
‫נתראה בבית, ילד.‬
‫אבא?‬
‫החיים הם קשים ומוזרים יותר ממה שנדמה.‬
‫לפעמים הניצחונות הכי גדולים‬ ‫מגיעים לצד ההפסדים הגדולים ביותר,‬
‫ולפעמים הנבלים הגדולים ביותר‬ ‫הם גם גיבורים בלתי צפויים.‬
‫כשאבא שלי חזר, חשבתי שזה היה חלום שהתגשם.‬
‫אבל מה שגיליתי זה‬
‫שהחיים לא נותנים לך אוקיינוסים בלי גלים.‬
‫- ביג ג'ון רטלדג'‬ ‫חוקר ואבא - נוח בשלום על משכבך -‬
‫אבא שלי רצה להפוך את חייו למסע גדול.‬
‫הוא רצה הרפתקה,‬
‫והוא רצה למצוא אוצר.‬
‫ואתם יודעים מה הבנתי?‬
‫אני הבן של אבא שלי.‬
‫משלחת של אדם אחד, ג'ון רטלדג',‬
‫וחבורה של בני נוער, שנמצאים איתנו היום.‬
‫- כעבור 18 חודשים -‬
‫מקומיים, שגדלו כאן,‬
‫והצליחו‬
‫היכן שמאות של כובשים,‬ ‫חוקרים ואדמירלים נכשלו.‬
‫התכנסנו כאן היום‬ ‫על מנת לכבד את אותם בני נוער,‬
‫חברים משני צידי האי‬
‫אשר התאחדו כדי לפתור תעלומה בת 500 שנה.‬
‫מחיאות כפיים!‬
‫- הדרך לאל דוראדו -‬
‫טוב, אני צריך להתאפס.‬
‫אני חייב להתאפס. זה המון.‬
‫הגיע הזמן לחגוג.‬ ‫-אני אקח אחד.‬
‫אחד.‬ ‫-אחד.‬
‫אבל לא עכשיו.‬
‫ביג ג'ון היה חושב שזה בולשיט.‬
‫כן, הוא די שנא את הצד הזה של האי.‬
‫אבל אני יודעת שאתה חושב עליו.‬
‫אני לא יודע. אחרי כל מה שקרה, זה פשוט…‬
‫פשוט שונה.‬
‫זה מרגיש כזה נורמלי. את יודעת?‬
‫קי מצילה צבים,‬
‫פופ מתחיל ללמוד,‬ ‫וג'יי-ג'יי קנה את סירת הצ'רטר.‬
‫ולנו יש חנות גלישה קטלנית.‬
‫כן, הכול טוב, נכון?‬
‫כן.‬
‫סליחה. לא התכוונתי להפריע.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫כן. רציתי להגיד לכם שזה מדהים מה שעשיתם.‬
‫הרויאל מרצ'נט,‬
‫אל דוראדו,‬
‫דנמארק טאני.‬
‫קורות חיים מרשימים ביותר.‬
‫תהיתי אם תואילו בטובכם‬
‫להעיף מבט על פריט שיש ברשותי.‬
‫כן? איזה מין פריט?‬
‫זה כתב יד.‬
‫הייתי חוקר את זה בעצמי, אבל אני זקן מדי.‬
‫אני זקוק לשותפים,‬ ‫ואתם הייתם בראש הרשימה שלי.‬
‫אפשר?‬ ‫-קיוויתי שתסתכלו על זה.‬
‫שנת 1718. אלוהים, זה ישן.‬
‫הערות תצוגה,‬
‫תאריכים.‬
‫זה יומן הקפטן.‬ ‫זה מראה את המיקום המדויק של הספינה.‬
‫המיקום המדויק שבו הפליגה הספינה,‬
‫והיכן היא עגנה.‬
‫מי הקפטן?‬
‫אדוארד טיץ'.‬
‫שחור הזקן.‬
‫לעזאזל.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬