זה טוב מאןד. - חריף קצת, הגביבןת.
לך ﬠל זה. - זה חריף, זה חריף...
לא, לא, תודה.
הבה, תביא לי מהזה...
תאכלו גאודה. מי לא לקח גאודה?
אב', זה בסדר. רק בןא תשב א'תב קצת, שב.
מה זה? אתם לא אוכלים כלום.
תﬠרבבו קצת טﬠמים, זה דליקטס. - מה זה, אבי?
אה, זה מליטןת כבושות.
אתה שם את זה ﬠל קרקר ןמןריד אותה בביס.
הקטור, יש לך פה זיתים שחורים. קניתי מיוחד בשבילך מאהרוביקו.
בסדר, אב' כבר לקחת' שב"ם. - אז קח ﬠןד אחד,
בשלישי זה נופל הטﬠם. - זה בהדר.
הופה, הבה הטוסטר קורא לי, מכין לכם ﬠכשיו פיצות גמדיות
ﬠם אנשובי וצלפים, דליקטס.
קרקן, כמן שאתה אןהב.
בחיים לא שמﬠתי ﬠל זה.
אתה תאהב את זה.
איזה יופי, אה? - מדהים.
איזה סדר, איזה בדי, איזה... איזה כבוד. איזה שולחן יפה.
ה א צריר משהן. - גם אב' חושב.
לא סתם מוציאים גאןדה.
חבר'ה, הבן אדם ﬠשה לכם כזה שולחן יפה, למה אתה בא בשלילי?
הקטןר, אל תהיה 'לד מ' מוציא ככה גאןדה?
מישה! שצריר משהן.
מצאתי ﬠוד חתיכה גאודה. - אבי, באמת לא צריך.
שנייה רגﬠ, בו, הקטור, תן למלא לאמציה את הכוס, בו?
לא, מסתובב לי... כבר האף אדום לי כבר.
קרקו, ﬠוד למברוסקו?
תודה. - לחייך.
אבי. - כמה אפשר?
מה זה כל החגיגה הזה? - כן.
סתם בכיף, מה?
מה זה סתם? בחייך.
ממתי אתה מוציא ככה אוכל?
מה? חברים, לא? - אבי...
טוב, האמת שלא רציתי לגלות לכם היום,
אבל אם כבר קלטתם, אז אני אספר.
בבקשה.
זכיתי בלוטו.
מהזה? - דן.
אלוהים ישמור. - מה ﬠשית?
זכיתי בלוטו. - לא נכון!
אבי, אתה רציבי? - לא נכון.
אתה רציני? - אבי!
אבי, תן לי פה חיבור,
אבי לא מאמין, איזה יופי. - תראה, מזליסט.
איזה מזל. - מזליקו.
תירגﬠו, תירגﬠו, זה רק כסף, מה...
זה רק כסף.
אני אומר, אני אומר כל הצלחות, לא הבנתי מה זה.
כל הגאןדןת היקרות, איזה משוגﬠ אתה.
איזה יופי. - מה?
מתי זכית? - ספר. בו, מה?
אתמול. אתמול בלילה
דופקים לי שתי קצינים של מפﬠל הפיס, אומרים לי זכית.
ﬠכשיו אני לא האמנתי, התחלתי לצﬠוד, לקלל,
חשבתי הם מסתלבטים. - למה לא סיפרת כלום?
אמרתי, נחכה קודם שהכסף ייכנס לחשבון, אתה מבין?
בן, בכמה זכית? ספר.
בוא נגיד שאבי לא צריר לﬠבןד יום בחיים.
גם ככה לא ﬠבדת אף יום בחיים שלך.
אבל ﬠכשיו אני יכול להרשות את זה לﬠצמי.
איזה ממזר אתה, אב'.
אתה 'ןדﬠ אין' אומרים בספרדית?
זה ﬠדיף לקבל שתי קילוגרם של מזל
מאשר שתי קילוגרם של חרא.
של קקה כאילו.
המון המון.
חבר'ה, ﬠכשיו תקשיבו, אבי לא רוצה לשמוﬠ לא. - לא, לא, לא, לא, לא, לא...
חבר'ה, די. - מה זה?
לא, לא. - מﬠטפות. לא, לא...
שקט. באמת.
אני רוצה לתת לכל אחד משהו קטן.
אבי, לא, לא. - תן לו לדבר.
משהו קט - לא, לא, לא, לא.
לא, אבי.
אבי, מה ששלר שלר. - אבי...
אמציהו
שאולי. - לא, אני לא לוקח, אבי.
שאולי. - יואו.
הקטור.
תודה רבה. - וקרקו.
אני לא לוקח. - בכל מﬠטפה יש 150 אלף דולר ממני באהבה.
אבי, אבי, הגזמת. - אבי...
אני לא רוצה את זה. - מגיﬠ לכם. שאולי.
אבי, זה המו המון. - אבי לא רוצה את זה.
לא, שאולי. לא, לא. - אבי לא רוצה לקחת את זה.
לא.באהבה. - אבי רציני,
אני קם והולך, אבי. - לא.
אני לא רוצה את זה. - באהבה, באהבה.
תהיה בריא, אבי, תהיה בריא. - מגיﬠ לכם.
אין, מי שנותן מגיﬠ לו. זה יגיﬠ לר בחזרה. - אתה השתגﬠת!
אמציה, זה כמו 20 אגורות בשבילי. בכיף.
חברים, חברים, לחיים לאבי. - בטח, בוודאי.
בטח,בטח. - כל הכבוד.
כל הכבוד. - כל הכבוד, אבי.
לחיי אביליה. לאביל'ה. - בבקשה.
שיחקת אותה.
חבריה, ﬠכשיו ברצינות,
אני ﬠל הפנים.
אב' בחןבןת רצח,
חייב שתﬠזרו לי ﬠם כסף.
מה הוא אמר?
אבי בחובות מטורפים. אני מתנצל שאבי מפיל הכול ﬠליכם,
אבל אתם החברים הכי טובים שלי, ודוגרי, כבר אין לי מה להפסיד.
אם לא תארגבו לי כסף, ﬠוד היום גוררים לי את הבית.
אבן, אבי..
איך הגﬠת לזה? מה קרה?
הקטןר, אתה מכיר אות', אב' טיפוס גא ת ,
כבוד זה הכול בשבילי. - אתה לא מתבייש, יא אפס? לוטו?
מה אני אﬠשה, שאולי? מה אני אﬠשה?
חתיכת אפס של טיפוס מסריח, גוﬠל בפש. - שאולי...
שתלך לאלף ﬠזאזל. מה זה הדבר הזה?
שאולי, די, די, די. - לוטו.
פי! - שאולי, די.
ב0דר. כמה אתה רוצה?
אב' לא רןצה, הקטןר, אב' חייב
35 אלף שקל מכל אחד מכם היום.
וואו, וואו, אבי, באת לי מה זה לא טוב. - יא טיפוס מסריח, יא גנב.
אב', זה המ המ
אבי, זה סכום שאבי צריך להתייﬠץ ﬠם כרמלה אם אבי מוציא אותו ﬠכשיו,
אתה מבין? זה... - אבי, יכול להיות שאבי לא נותן.
לא, זה לא ﬠובד ככה. - אבי אומר שיכול להיות שאבי לא נותן
35 אלף שקל... - סליחה, סליחה.
לא, אז סליחה. - אמציה!
או שנותנים כולם ביחד או שלא.
אז שלא. - אוקיי.
סבבה, הבנת'.
זה לא שאבי כןﬠס פחד אן מאוכזב רצח.
לא, לא קרה כלום. בסדר, תישבו טוב, סליחה
ותודה ﬠל הכול.
יאללה. - יאללה, בואו בזוז.
בואו נלך, בואו נלך.
כבר מאוחר.
תןדה, אב'. - אב', תןדה.
רק שתדﬠן שבתון' המﬠטפןת 'ש מכתב. אב' מבקש שתקרא! אותן מחר.
מה זה? איזה מכתב?
בס ד.
זה! מכתב התאבד ת.
אב', אב' פרטוש, מרחןב...
בה בה בה בה בה...
סליחה ﬠל כל הבה בה בה...
כבראה שבה בה בה...
לא הייתה לי ברירה... בה בה בה בה בה...
אם אפשר לשים בלוויה את השיר של שלמה ארצי...
בה בה בה בה בה...
שלכם, אבי פרטוש ז"ל.
אבי, מה קרה לך, השתגﬠת?
הקטור, אין לי ברירה, אבי חייב לﬠשות מﬠשה פזיז
שא' ממבו דרר חזרה.
שלא תחשוב ﬠל זה אפילו, טומטום.
אז תן לי רגﬠ, אמציה, תן לי, תן לי רגﬠ.
בוא רגﬠ, אני אכתוב לך צ'ק
ואבי אתן לך את החלק שלי. בסדר? אתה מבטיח לי לא להתאבד?
חכה רגﬠ, הקטור, אל תיתן לו כלום.
אתה לא תתאבד. - אבי כן אתאבד.
אז בוא תתאבד ﬠכשין לפנינו, בבקשה.
לא, אני לא אתאבד ﬠכשיו, אני אתאבד בלילה,
כי יש לי ﬠוד דברים לﬠשות, לסדר פה, להוריד את ליידי.
חבר'ה, ברצינות, יש לכם הזדמנות אחרונה,
אתם נותנים לי את הכסף או לא?
לילה טוב, אבי. - לילה טוב, תודה.
לילה טוב. - חכו שנייה רגﬠ, שבייה.
חכ! רגﬠ. רק שתדﬠן שאבי באמת זכית' בלוטו
ורציתי לראות אם אתם חברים אמיתיים. ובכשלתם בגדול.
לילה טוב. - לילה טוב, אבי.
לילה טוב.
אתם לא מאמינים? - בוֹןי
אז אב' אתאבד. - נתראה בשיש'.
אבי לא אהיה קיים בשישי. - אתה תהיה.
זה 'ﬠשה את הﬠבןדה.
לילה טוב, אבי. - לילה טוב.
קרקו, קח איתר את הזבל. - אין בﬠיה.
בכיף.
הדבר הזה אןמר דרשב'...
וזה מה שהוא מסביר לך אבל, יביב. - לא מבין, אני לא מבין.
ה א מסביר את זה בפשטות.
אלוהים אמר להם תאכלו ממה שאתם רוצים.
כן, יש, בלי ﬠין הרﬠ, יש ליצ'י, אננס, קיווי,
מה שבא לכם.
רק באפרסק אל תיגﬠו.
מה ﬠשו אדם ואישה?
לא רק שאכלו מהאפרסק,
גם זרקו את הגרﬠין ﬠל השביל, בזלזול,
ובﬠד זה חרה לו האף.
הןא הןריד לבן אר] הזבבןר].
אה, לבו היו זבבות? - בגן ﬠדן? בטח.
תחשוב, יניב, היום היית יכול לנהוג באוטו בלי ידיים.
היית מחזיק את ההגה ﬠם הזבב.
היית ﬠןשה כלים ﬠם היין-וים
ואת הצלחת שם לייבוש ﬠם הזנב.
תחשןב איזה איכןת חיים, יניב.
שבת שלום, ראובן. - שבת שלום, יניב.
הןשﬠבא רבא.
אבא, בו, מה קורה?
בו? יאללה, קצב.
בו. בו, בשמה שלי.
שמﬠת מה הוא אמר, אבא?
זאת הפרשה שהשקיﬠן בה הכ' הרבה כסף בתורה.
תחשןב, היה שם 'ם שנפתח
וחיות ומה לא.
בוא בחתור מהבית ספר, בלר מהקיצור.
שבת שלום, ראובן.
אה, שבת שלום, אלחנן, שבת שלום, מאיר,
שבת שלוב', ﬠזרא, שבת שלום, קובי.
תזכו לנרות.
אמ , תןדה.
מה זה בשבילך שבת, מﬠניין אותי?
שבת, בשבילי, זה שלוש אותיות שאומרות הכול,
שי" ובי"ת ותי"ו.
זה גם היום היחיד בשבוﬠ שהוא נקבה, אישה.
תספןר. ראש זה זכר, שב' זכר,
שלישי, רביﬠי, אפילו שישי, כולם זכרים, גברים.
רק השבת היא אישה, מלכה,
צבﬠתה פנימה.
בגלל זה אבחנו גם מחכים לה,
כי אבחנו רוצים להיות ﬠם אישה, נכון? זה בטבﬠ שלנו.
אף אחד לא מחכה ליום רביﬠי. למה?
כי רביﬠי זה גבר,
ומי רוצה להיות ﬠם גבר?
בסדר, אבל אתה לא יכול לקנות את יד שרה, תבין,
הם מונופול, הם שולטים ﬠל כל השוד, זה ים כסף.
אה, בכ
השכן.
- אהלן.
שבת שלום. - שבת שלום.
שלך הכלבלב?
אה... כן, כן-
איזה דגם זה?
אה, מﬠורב, לא...
אה, ירושלמי?
לא, לא, לא. אבא, אבא,
אבא.
אבא לא מסתדר ﬠם כלבים,
הוא אומר שזה חיה לא כשרה.
מזל שלא אוכלים אותם. - כן.
תשים לב, שבת תמיד 'ש שמש.
כלל ﬠולם.
בקיץ.
תגידו
למה אתה לא בא לבית כנסת? גם בחגים אבי לא מבחין בך.
לא בשבילי, לא מתחבר. - למה? תבוא איזה פﬠם.
תבוא, זה כיף. תטﬠם מﬠט מהאווירה.
שירים, צחוקים, בורקס,
אב' חןשב שאבי אחתןר מפה.
היה כיף. - אז בוא בחתור איתך.
אבחבן גם בדרר לביתה. אבא,
תן גז, תן גז.
בןא בחתןר.
בחתןר מפה.
מסכן אבא, כבר לא צלול. - כן?
תשמﬠ, המוח בהיה פירה.
אתמול תפסתי אותו בארון בגדים, מנסה לﬠבור לארץ אחרת.
װאלה? - וכאילו, מה,
אני אומר לו, אבא, לאן אתה...
מה זה, קיבלת וואטסה? - כן.
אהה... זה, תדﬠ לך, חבל.
כל הסמארטןבים האלה!המחשבים ןהאיבטרבט,
זה הכול מכשיר קשר לשטן.
תלוי מה אתה ﬠושה ﬠם זה, לא... - ﬠזוב, מה אתה ﬠושה?
מה אתה ﬠןשה? הר' בסוף תמיד
זה מגיﬠ ליו פורן ולפורן האב
ולסרץ' גירלז ולרד טיוב,
ואקס-אן-אקס-סקס ובלקס און בלובדס
וגריקס או צייקס ודיקס און צ'יפס
וביס מיי מילף ופוסט מיי קיס
ואס מיי לופט ו...
תראה את השכבה הזאת, המגﬠילה.
אלף פﬠם הﬠרתי לה לא להשאיר פה אוכל לחתולות,
אז היא תﬠשה לי דווקא. - למה? למה? למה? חבל.
דווקא היא תﬠשה לי! - למה?
כשאני אומר לה
אל תשאירי פה אוכל לחתולות... - לא, אבל למה? זה אוכל של חתולות,
חבל. - בוקר ﬠד ﬠרב, מתחנן אלייך.
מה אתה ﬠושה? - תאכילו בבית שלך,
לא פה. - אבל למה?
אז היא תשאיר את זה כאן. גוﬠל נפש. - בשביל מה?
חבל. סתם.
בבית שלך תאכילו.
אבא, תזכיר לי מחר לרכוש רﬠל.
יאללה, ביי.
אה, רגﬠ, רגﬠ,
אם אב' כבר ר אה אןתר, 'ש לי משה! בשבילן'.
מה? ־שב"ה, שבווך-_
לא, לא להיכנס.
זה של החברה שלך.
כן?
כן, כן, זה שלה, שלה. זה נפל לכם מהחבל ﬠל הבלובי גז.
היא יכולה ללבוש את זה, זה ﬠבר כבר שתי כביסות.
חבל, זה בטח משלים לה סט.
אוקיי.
שבת שלום. - שבת שלום.
תמסור לה גם.
בוא, אבא.
אבחב חיים במרוץ מטורף
של כסף, של זמן, של לייקים מפה לשם,
!רק השבר] באה ןאןמררן::.
ﬠצןר רגﬠ, אב' השבת,
כנס אליי, תבוח,
תצבןר מצברים
לפני שאתה ﬠוד פﬠם חוזר, חלילה, למרוץ.
זה היופי של השבת
ובגלל זה היא מלכה.
למה מקולקל, אבא? מה קרה?
זה לא מקולקל. תראה לי רגﬠ.
אה, בן, בטח, אבא,
אתה לקחת את התה שלי.
אני זה הירוק רגולר, אתה זה הקמומיל.
ואבי לא מבין...
למה לשלי אין טﬠם.
אתה תלמד.
תמיד לפני שאתה שם בפה תראה שהטיקט כתום. זה הכןל.
יצאה השבת, אבא.
יצאה, יצאה, שבוﬠ טוב.
שבוﬠ טוב, אבא.
שבוﬠ טוב.
הלו?
אה, אלי, מה קורה, בשמה שלי?
מה, מה ﬠשו חיפה? ﬠזוב.
די! 1:3 חיפה. מי שם להם, אלי?
ומי לבו?
אהלן. - שבת שלום.
מה ﬠושים, פנימי? חיצוני?
חיצוני. בפנים אף אחד לא רואה. - אוקיי.
תﬠשה לי טובה, תפרקו לי את האנטנה, למה פﬠם קודמת שרטתם לי את כל הגג.
אין בﬠיה- - רגﬠ.
יש לי, מגיﬠ לי קפה גם, בבקשה, הפוך.
לא, זה כל שתי רחצות. ברחיצה הבאה.
הוו
אני תקוﬠ בשטיפת רכב כבר איזה 20, 25 דקות.
כנראה שהמכובה בבﬠלה לי ﬠל האוטו בלחץ, בוואקום.
אב' מצלם את זה ﬠכשין בזמ אמת
כי אני הולך לתבוﬠ להם את הצורה.
אני לא יודﬠ אם בכלל מישהו יודﬠ שאבי פה.
אין לי קשר לאנושות, לציוויליזציה.
אני לא יודﬠ אם מתנהל איזשהו משא ומתן לחלץ אותי.
רדיו אין לי למה הניגרי הדפקט ניתק לי את האנטנות בכניסה,
אייפון גם, אין פה קליטה.
סתם, 'ושב כמן מפגר.
יאללה, אני מנתק ﬠכשיו.
טוב, זה הולכת להיות תביﬠה הרבה הרבה יותר גדולה ממה שחשבתי.
אבי תקןﬠ פה כבר איזה שלוש שﬠןת.
אני רﬠב, הרﬠב מתחיל להציק לי.
אין לי אוויר.
נרדמה לי הרגל.
תיכף אב' אﬠיר אותה למה זה כבר בהיה מ0 כ
חבוק לי, נמאס לי, הכול סבון, ריח של סבון מסריח של השטיפה.
ﬠכשיו אני מתחיל להבין קצת מה ﬠבר ﬠל גלﬠד שליט,
ﬠכשין אבי קצת נתפס לי בראש הדבר הזה.
למרות שהוא "רﬠ שהוא 'שתחרר אחר' חמש שבים,
אני גם זה לא יודﬠ.
יןאן, אב' בחבק...
22 אחוז סוללה,
התחלתי לאכול את ההגה, זה הגה ﬠור.
קר לי רצח.
בﬠיקר ייאוש, 'יאוש ﬠנק.
אמרת' כבר את תפילת הדרר איזה חמש, שש פﬠמים,
אבל אני לא יודﬠ אם זה תופס למה האוטו ﬠומד.
בא לי למות!
אם אתם רןאים את התמןבןת האלה,
0'מ שאבי כבר מת.
אלה כנראה התמונות האחרונות שלי.
אני בכלל תכננתי למות בשיבה,
אבל אתה מתכנן תוכניות ואלוהים למﬠלה שם צוחק.
אז אב' מקווה שאתה בקרﬠ ﬠכשיו מצחוק.
איזה מןזר זה להיןת מת. אבי...
קשה לי להתרגל לרﬠיון הזה.
אתם חביב! כשתמןתן מה זה, איזה הרגשה זאת.
תשﬠ אחוז ﬠל הסוללה,
אבי רוצה להקדיש מתוכם ארבﬠ אחוז לאירבר.
אירנה, יפה שלי,
נסיכה שלי, חיים שלי קטנה,
בגדת' בך כל כך הרבה פﬠמים
ﬠם חברות שלך,
ﬠם הקוסמטיקאית שלך,
ﬠם השכבה מלמﬠלה שאת שונאת
וﬠוד, ﬠם כל מיני. אני לא זוכר ﬠכשיו
למה אין לי אוויר, בשמה, אני לא יכול להגיד לך את כל הרשימה.
אבל אל תכﬠסי ﬠליי, בשמה, אני כבר מת.
חבל ﬠל האנרגיה השלילית.
תמשיכי לחיות,
את יפיפייה ואת צﬠירה
וכל הﬠולם ﬠוד לפנייך.
אבו רק מבקש ממר...
שלא תתחתבי
ושלא תשכבי ﬠם אף אחד.
תכבד' א ת'.
אבי מקןןה שהייתה הלןןיה יפה !מכובדת!שאנשים בכן
ןשהתרגשן ן... אה,
ﬠם רונית, המארחת שלכם, גם היה לי קטﬠ איתר.
ןזהן.
וואו, שלוש אחוז כבר, יאללה.
זהן, זה הסוף.
אב' מת כבר.
אב' מרגיש את המוות בא.
בגמר פה הא 'ר,
האייפון ﬠל שתי אחוז,
הוא גם מרגיש שזה הסוף.
בﬠים לי.
המוות בﬠים לי.
הבה המןןת.
המןןת בא.
זהן, הבה המןןת.
זהן, אב' מת.
כאן אני מתחיל את יום הﬠבודה שלי.
אני, בתור מנהל מחלקה,
חשוב לי לדﬠת ﬠל החולים שנכנסים במהלך הלילה
ובמי אבחנו הולכים לטפל בבוקר. יש ילדים, זקנים, בשים...
ﬠכשיו שיבוא אליה מישהו או שאבי הופך לך את המחלקה פה.
אתה יכול להשאיר את המחלקה מלאה בלילה... - זה בית חולים זה?
ןפתאןבן בבןקר חצי מהם מתים.
האישה במצוקה, אני רוצה שיﬠזרו לבו. - סליחה רגﬠ.
אדובי. אדובי, איך אני יכול לﬠזור לר? - תגיד לי, אתם ﬠושים פה צחוק?
אימא שלי ארבﬠ שﬠות שוכבת שם, אף רופא לא ניגש אליה,
אף אחד לא אומר שום דבר.
זרוקה ﬠל המיטה כמו כלב. - אתה צודק ב 100 אחוז.
מה ﬠוזר לי? - קודם כול, אין לך מה לצﬠוק ﬠליי, כן?
בוא תפנה את כל האנרגיות השליליות האלה
ותצﬠק ﬠל מי שבאמת צריך לצﬠור, ﬠל ד"ר בריפמן.
אימא שלו. - הוא אחראי פנימית א', לך לשמה.
אתה יכול לבוא לו גם דרך הקפיטריה.
סליחה. זה מרכז הﬠצבים של הבית החולים פה,
אנשים באים!מוציאים את הﬠצבים שלהם.
זה בדיחה של הצוות, אתה לא חייב לשים את זה בסרט.
איפה היינו?
זה המקןבן שאבי הכ' גאה בן בבית החולים,
זה קיר הרןיןדןר].
כא , מאחור' כל תמונה 'ש סיפור, 'ש ב אדם,
'ש משפחה.
מקסים. - אתה יכול לקרוא את זה.
כן, כן, מקסים.
בוא תקרא. - כן, כן, קראתי, מאוד יפה.
בקול רם.
"לדייר הקטור, המלאך בלבן, ולצוות מחלקה י"ב,
תודה ﬠל הטיפול המסור שהﬠבקתם לאמבו
במקצוﬠיות, ברגישות, באבושיות אין קץ."
משפחת אלברט. - כן, יפה.
זה בכנס לך ללב.
אתה חייב לקרוא את זה.
בסדר, אבי אקרא אחר כר. - תקרא.
אם אפשר רק לקרוא ולצלם את זה.
"הטיפול המסור."
כן, "הטיפול המסור והמקצוﬠיות אין קץ,
הייתם לבו ליד ולאוזן קשבת."
"לדייר הקטור, תודה רבה
ﬠל התמיכה, הﬠזרה ותשומת הלב." - הבנתי את ה...
יש של צה"ל גם. פה.
בוא, אבחבו פשוט קצת קצרים. - של ילד, ילד קטן.
קצרים בזמ פשןט. - בואן, בואן במשיר,
זה קיר ארוך.
מה שלומך?
תשמﬠי, בﬠלר הגיﬠ אלינו ﬠם אי ספיקת דם בכליות.
ןהןא בסדר, דןקטןר?
תראי, אבחנו קודם כול נתבו לו
באמת את הטיפול הכ' מסור שאבחבן יכולים.
לאחר מכן הכנסנו אותו לחדר הניתוח
ואבי אישית נתתי לו טיפול אישי
וליווי אישי. - אבל איך הוא?
הןא יציב.
!זה הרבה היןדןר] לצןןר] המיlמl, האיכןהיי ןהאמפהי'
שיש לבו כאן, בבית החולים, שמתבהג אליו באהבה,
בנתינה ובמסירות שאיבה 'ודﬠת גבולות
תודה, דןקטןר, תןדה. אבל הוא 'היה בסדר?
הוא 'היה בסדר, אבל את יןדﬠר] שכמ ב
זה ﬠבודה של שביבו ביחד. - ברור.
לצﬠר', זה גם מה שאמרתם בפﬠם שﬠברה
!אתם לא ﬠמדתם בהתחייבןתכם.
הוא הקפיד, הוא לקח את כל הכדורים, כמו שאמרת.
אב' דןןקא מדבר
ﬠל הצילום ﬠם ההקדשה
שלא נתתם פﬠם שﬠברה.
אה, זה...
לא היה לבו כל כך זמן לזה, אבחנו נביא לכם בקרוב.
אז אב' מתﬠקש שדווקא הפﬠם תﬠשן את זה
לפני שאתם 'ןצאים הביתה
כי אחר כר אתם כבר כל אחד בסידורים של ﬠצמן,
הוא יהיה בפזיותרפיה... - מה אני יכולה לﬠשות?
אז יש לי כאן כמה תמונות שאת יכולה לבחור מהן.
למשל, יש לבו דובים בקוטב,
ציפורים, מפלים, שקיﬠה יפה.
זה חמוד. !יש את החתןליבן,זה חמןד ןמתןק.
מה את אומרת, חתולים בסלסלה?
זה נחמד.
ﬠכשיו, את יכולה לרשום באמת מה שאת רוצה.
כל דבר שיﬠלה לך ככה, יצא לך מהלב.
את יכולה למשל: "לדייר הקטור,
המלאך בלבן.
תודה לך ﬠל בדיבותר
וﬠל צביﬠותר שאין דומה לה.
ﬠל טיפולכם ללא פשרות בﬠמוס דרור ז"ל.
החזרתם לבו את החיוך אל הלחי.
בהוקרה ﬠמוקה ללא תחתית, האישה והילדים."
אר... - מרגש.
כי _ ז'ול?
זיכרונו לברכה, זה ראשי תיבות. - לא, לא, אני יודﬠ,
אבל הוא בפטר, זאת אומרת? - איך שהוא הגיﬠ לפה,
ממש אין' שהוא בכנס.
אה, אבל אמרת לה...
אב' 'ןדﬠ מה אמרת', הייתי חייב,
אחרת היא לא הייתה כותבת מילים כאלה יפות
ובכלל לא הייתה בוחרת תמונה.
אב' אומר את זה מב'0'
זה 277.
אני לא יודﬠ אם יש את הדבר הזה, גלגול בשמות, אם זה קיים בכלל,
אבל אם זה קיים,
אב' חושב שהיית' רןצה
להתגלגל לכדור הארץ, בגלגול הבא
אולי בתור אישה.
לא יודﬠ...
נראה לי מﬠניין
להיות בצד השבי, לחוות לידה או להצמיח חיים בבטן.
להיות אישה קצת.
אבל אם כבר אישה אז לא מישהי ישראלית,
לא בא לי להיות מישהי מהארץ.
אולי מישהי אמריקאית.
צﬠירה כזאת, קןפצבית,
לומדת בקולג',
לובשת חצאית כזה...
קצרה, ﬠם גרב ﬠד מﬠל לברך.
שמה ספרים בלוקר,
החתיך של הקולג' מזמין אותי לפראם
ואבי בﬠבית בחיוב,
נהיית מלכת הפראם.
ושמה, בפראם,
הוא מנסה לשלוח לי ידיים, למזמז אותי,
אבל אני מורידה לו סטירה לתוך הפנים
כי אני לא כזאת.
זה מה שנראה לי ש...
הייתי רוצה להיות אם יש גלגול בשמות.
אם זה קיים.