הו, מנשה, יא אללה.
איזה כיף שבאתם.
רןיןדה שבאתם.
הבוקר אמרתי לה מנשה לא יגיﬠ. הוא ﬠובד.
אמר לי הוא לא יגיﬠ, מנשה, הוא ﬠובד.
אבל איזה כיף שבאת. מה זה? - איזה חמודים.
אמרת' שהןא 'ב א.
כן, ﬠשיתם מאמץ. - בוא, רגﬠ,
חכו רגﬠ. איציק!
איפה הוא? משגﬠ אותי. איציק!
איציק, בוא הבה, מה אמרתי לך בקבלת פנים?
אתה לא זז מפה.
תﬠשה לבו תמונה ﬠם מנשה.
תחייכו, תחייכו, תחייכו.
יופי. - איזה יופי.
בסוף האירןﬠ זה הןפר למגבט,
יחכה לכם ביציאה. - יהיה לכם פה דוכן ﬠם מגנטים,
תיקחו בחינם. לכו תאכלו, תיהנו.
כירורגית ב', ﬠד הסוף. - הקטור,
בשמה, איזה כיף שבאת.
אירנה. - כבוד שבאת, דןקטןר.
מזל טוב, שאולי. - מה קורה, אבי?
בסדר. - מה קורה, מותק?
מזל טוב, אירבה. - תודה.
ת דה, בשמה. - שאול', זה מתנה קטנה
ממני ומכרמלה, משהו סמלי.
זה גם ממבי. - זה לא ממך.
בסדר.
שאולי, אני קניתי לך משהו אמיתי, לא סמלי, פשוט הזמנתי אותה במייל,
..קח כמה ימים. אותו כתובת, נכון?
אבי, אם לא הבאת מתנה,
תﬠשה לי טובה, תאכל אחרון.
לא, אני רק שותה. - תאכל אחרון, אבי, תﬠשה לי טובה.
הו, שריתה. - מתוקה.
בשמה, איך שמנת, כפרה ﬠלייר, מה נשמﬠ?
לפני כיומיים הבן שלי, לותר, הגיﬠ לארץ
אחרי שבים שאבי מתחנן לאימא שלו שיבוא אליי לבקר אותי פﬠם אחת.
ןאיר שאנחנו חןזרים מהשדה תﬠןפה, מגיﬠים הביתה,
הילד אומר לי, אבא,
בטן, לי, כואב.
פה, חזל, חזק.
אמרתי לו: לותר,
מים, לשתות, לישון,
בוקר, להרגיש, רﬠב ,
אתה, להתﬠורר, טוב,
בט , טוב יותר, טןב יןתר.
לקחתי אותו למיון, הלכנו למיון,
אין' שהרופא רןאה א ת
אומר הילד הזה מתאשפז פה ﬠכשין. ﬠכשין.
רק ראה אותו, רק הסתכל ﬠליו. - ומה היה?
בדקו אותו באמת וגילו לו אפבדיציט.
כ , אז היום הוא ﬠובר את הניתוח, תודה.
אז..
לא מבין, האורחים והאירוﬠ, איך זה?
אב' אמרת', אם כבר ממילא אבחבן פה
וממילא כבר הוא מאושפז, הילד,
בוא בﬠשה לו גם ברית.
סלחה? - ברית.
ברית. הרי אימא שלו כל השבים לא הסכימה.
אה, וﬠכשיו היא הסכימה?
לא, איזה הסכימה? לא שאלתי אותה אפילו.
ואת לותר שאלת? - לא, מה יש לי לשאול אותו?
זה שאלת קיטבג. אני אגיד לו בוא בﬠשה לך ברית,
מה הוא יגיד לי? הוא יגיד לי לא.
ולא נראה לך בﬠייתי קצת, כאילו, לﬠשות ברית בלי לשאול אותו?
למה, אותך שאלו?
אותי שאלו?
ברית.
אבי מפחד, אבא. - אל תפחד,
זה רק אפבדיציט, שﬠה אתה בכנס, אתה יוצא, זה בגמר.
אבי רוצה לדבר ﬠם אימא. - לא, אתה לא יכול לדבר איתה,
ארבﬠ בבוקר שם. דבר ﬠם אירבה, היא אימא שלר גם.
אימא כאן, בייבי.
אירנה, אירנה, מה זה התשﬠה באב הזה? הרגת אותן.
זה שיר אהוב ﬠליו. - לותר. לא, לותר. היי.
תחוור_.
לי הן! פןןב. - תו הן! פווב_
תן לי היי פייב. שאולי, תן לי היי פייב. - הן! פןןבי
היי, תרןיﬠןדד.
יאללה, בשמה, הגﬠבו,
מכאן אתה ממשיך לבד.
אימא אוהבת אותך, אני שולחת לך נשיקות וחיבוקים.
תצא חזק כמו אריה-בציון!
הוו' 'הוו'
לאימא זה תמיד הכ' קשה.
לותר. - לותר.
היי, קוק סאקר מאדר פאקר, זה אבא, מה שלומך?
לאט לאט, תתﬠורר לאט.
הביתןח היה טוב,
הכול ﬠכשיו טוב.
אתה הבריאות שלר, טוב.
אתה יהוד' ﬠכשין, תראה.
אל תיגﬠ, אל תיגﬠ.
אבא, מה לﬠזאזל?
זה בסדר, זה בסדר,
אתה 'הוד' ﬠכשין, כמן אבא
אתה!אבא שלר אותן דבר.
תראה.
רואה? - אותו דבר.
אתה!אבא שלר אותן דבר.
כמן דוד שלר גם, תראה.
תראה. - הוֹןי
אןרןין דבר, - אןרןין דבר.
אה? - כמו סבא.
הן... - אןרןין דבר.
אןרןין דבר. - אןרןין דבר.
כןלבן ביחד משפחה יהודית.
ﬠכשיו, לותר, פה,
אין קפוצ'ו - לא.
ﬠכשיו יש לך פולו. פולו יהודי.
תשמח לותר. - תשמח, תשמח.
אברהם, יצחק, יﬠקב
ולותר.
יאללה, שאולי, מחכים לבו.
לותר, אבחנו צריכים ללכת ﬠכשיו, כל האנשים מחכים לך.
בוא נלך לחגוג...
ראובן, שים יד ﬠל המיטה.
יאללה ו... - יאללה.
רגﬠ. - תן דחליה.
תחייר, תחייר, תחייר, תחייר.
אה, לותר.
איזה אוטו?
איזה אוטו, רא ב
תראה את האןרר שלה.
מה זה האורר הזה, ראובן? - זה אורך של טיולית.
!מה שאבי אוהב אצלה זה שכמה שהיא ארוכה, שאןל',
היא מצליחה להישאר אלגנטית.
לא, מה זה אלגנטית, חבל ﬠל הזמן.
את הפנס ראית?
הוא בדלק מﬠצמן כשהוא מרגיש ﬠרב.
מה אתה אומר? - תראה מה זה.
!את הצמיגים תסתכל, תראה מה זה ﬠובי של צמיג.
בוא'נה, מה זה הצמיגים הﬠבים האלה, ראובן? איזה ﬠובי.
זה פ' אחד!חצי מצמיג רגיל.
זה גם לא גומי רגיל, תרגיש,
זה משאריות של בואינג ﬠןשים. ממגשים.
וואי, וואי, וואי. - אה?
איזה יופי. ואיך היא בו0ﬠת?
איזה בוסﬠת? היא שטה.
ים חלד, פלטה.
בוא'נה, שאולי, בדרך מהשטיפה דרסתי חתולה,
לא הרגשתי כלום.
מה אתה אומר? 'כיו
גררתי אותה איזה 300, 400 מטר, חצי רחוב.
ﬠד שאנשים לא בופפו לי,
איזה זקנה אחת ﬠשתה לי ככה,
לא ראיתי כלום, לא הרגשתי שום דבר.
איזה יופי, ראובן-
תגיד, כמה כאלה יש בארץ, ראובן?
מה, כאלה? לבן מילשייק?
אולי אחת. כולל זאת.
אבל בהוליווד יש לך מלא כאלה.
הם בוסﬠים ﬠם זה שמה לאוסקרים ולגמילות.
הבת של טום קרןז, איים 0 ר' קרןז,
לוקחים אותה ﬠם זה לבלט.
מה אתה אומר? - כן.
חבל שאימא לא פה לראות אותך.
תמיד חיפשה במה להתגאןת בר, רא ב
זה נכון.
מה, שאולי, שאבי אﬠשה לך סיבוב?
יש לך זמן? אתה יכול? - כן, מה בשאר לי? רק לקשט אותה.
אז יאללה, בוא תﬠשה לי סיבוב. - יאללה, בוא. שב, שב.
אה, שאולי, תרגיש רגﬠ את הגג.
זה ﬠושים מכפות רגליים של כלבים, מהכריות.
איזה ררי - אה?
ראובן, תן לי גם לנהוג איזה כמה דקות.
לא, חלילה. אין לך רישיון, בשמה.
אבל בוא, תסתכל לי ﬠל הידיים.
שב, תתפבק.
ﬠכשיו שהסתדרת, ראובן, אני חייב להגיד לך
שלא האמנתי שתהיה לך קריירה.
אני גם כבר איבדתי ידיים. לא האמנתי גם שתהיה לי קריירה.
אבל ﬠכשיו אני מבין איזה הרגשה טובה זה להתחיל קריירה.
הדבר היחיד שאבי מצטﬠר ﬠלין
זה שלא התחלת' את הקריירה הרבה קודם.
בסדר, הﬠיקר שהתחלת, ראובן.
לא, בוא'נה, מה זה? זה ﬠולם אחר.
אבי ﬠכשיו במקום לישון כל יום ﬠד 11, 12,
יש לי למה לקום בבוקר.
אני קם בשביל הקריירה, ﬠם ח'יר-
לא, לא, כבר אני מרגיש
שהקריירה ﬠשתה לך טוב. - כן.
אני לא אגיד לך שאין לי רגﬠים שאבי יושב בקריירה
ואבי אומר לﬠצמי, בוא'נה...
הרי כל רגﬠ יכולה להיכנס לי משאית בקריירה וזהו,
הלכה הקריירה. - די, די, איזה מחשבות יש לך אתה, די.
אתה רק דאגןת ןפחדים.
אולי אתה בדיכי.
לא, זה לא דיכי, מה הקשר לדיכי?
אתה דיב' כזה.
לא, זה לא דיכי, זה לא דיכי,
זה משה! 'ןתר ﬠמןק כזה, של אופ'.
אני כאילו... אין לי ביטחון משל ﬠצמי.
אב' בתןר ﬠצמי יןדﬠ שאבי, שאבי שווה,
אבל כשאני ליד אנשים ואבי בחברה
אז אב' ככה מגמד את ﬠצמי.
זה משה!
בבפבים, בבבפש. כאילו.
רא ב , בוא לבית ספר.
אה? - בוא לבית ספר.
ﬠכשיו?
ﬠכשיו. מה השﬠה? 11:20.
25:11, הפסקה גדולה, בוא לבית ספר.
לבית ספר?
זה האוטו של ראובן. - האוטו שלי, אבל לא חשוב...
אמת, בספר תןרה, לא צןחק איתכם.
תרא! את הגג, תרא! איזה גג.
תיגﬠן בגג, תיגﬠן בגג כולם.
תרא! את הפנסים מקדימה.
כשהכביש חם, האספלט חם,
האןטן מתרןמם.
טיפה, ככה. ככה... מﬠל לכביש, כן.
התרשמן.
לא, זה תפס סך הכול, נראה לי.
יאללה, בוא.
יאללה.
פתח לי, בשמה.
בטח,אבא.
שאולי, תוציא לי שמה, יש שמה קלסר וﬠט נובﬠ.
צריך למלא את הכרטיס ﬠבודה.
תרשום שמה, תצ" ,
מיכל דלק: פול.
יﬠד: פרחים דליה. - מטרה:
קישוט הרכב.
שלום. - אהלן.
אהלן. - מה קורה?
מה בשבזﬠ? - בסדר. הפוך אם אפשר, רק... במקומות.
אה, תהפכי לפה. - סתם, מבחינת התאורה.
ככה? - כן, מצוין.
יופי. - מים, זה, דאגו לכם?
לא, אכלבו בפלאפל למטה, תודה רבה, תודה. - אכלנו.
מה שלומכם? - בסדר, אחלה.
כן? יופי.
ﬠברו איזה שנתיים כמﬠט. - נכון.
קודם כול, שמח לראות שאתם ﬠוד יחד.
שמחים לראות שאתה ביחד. - כן. מה...
מה ﬠבר ﬠליכם בשנה האחרונה?
קרה איזה משה! מﬠביי , מיוחד, בחיים שלכם?
אה, היה את ה... ־כ , היה את ה... תספר'.
לפני חצי שבה... - ארבﬠה חודשים.
ארבﬠ חודשים. - אוקיי.
הלכנו בקניון.
סתם, חיפשנו חולצה לשאול'.
משה! מכןפתר, משה! לﬠרב.
אוקיי. - לﬠרב וזה.
אז ה0ת בבב , הלכנו בקביװ,
פתאןבן אבחבן רןאים את דב' קןשמרן.
הולך במציאות ﬠם שקית. - אהה.
תדﬠ לך, הוא מה זה חמוד במציאות. - חבל ﬠל הזמן.
הוא לא כזה רציני במציאות כמו שהוא נראה. - איזה רציני?
הוא דיבר בטלפון, כנראה ﬠם איזה חבר מהמציאות,
והוא אמר לו די, לא נכון, לא נכון, וזה וצחק.
'ש לן צחוק מה זה חמוד.
הוא צריך לצחוק יותר, לא רק במציאות.
הוא גם מה זה גמד במציאות. - אבל חמוד.
כל הגמדים חמודים, אירנה.
הוא גם בכלל לא ﬠף ﬠל ﬠצמו במציאות, כאילו...
ממש לא. - רגיל.
דיברתם איתן? קרה משה! אן ש...
לא, לא רצינו להציק לו,
בטח גם ככה כל היום משגﬠיבן אותן במציאות.
רצינו להניח לו לנפשו.
רק הלכנו אחריו
הדוכן של הבגדים,
הוא ניגש והולך לדוכן שייקים-.
רצה לקנות לﬠצמו שייק.
אז אמרתי לה: בואי. הלכנו, בﬠמדבו לידו.
הוא מזמין את השייק
!אז הןא מסרןיןבב אל" ככר.
דב' קןשמרן, מסתובב אל" ככה
במציאןת
וﬠושה לי ככה.
אז הסתכלתי ﬠליו בﬠיביים, לא התביישתי,
אמרתי... ﬠשיתי לן גם ככה.
ואז אני ﬠשיתי לו ככה,
אז הוא גם הסתכל ﬠליי וﬠשה לי ככה.
ואז הוא חייך אליי. ממש. - אה, לא הבנתי,
לא הבנתי למה הוא ﬠשה ככה, ﬠכשיו... - הוא ﬠשה את זה לי.
זהן, חשבת' שהוא ﬠשה את זה לי.
היא הייתה מאחוריי, לא ראיתי אותה. - ﬠמדתי מאחוריו.
אבל הוא ממש קסם של בחור, ממש חמוד. - כן.
ממש ממש חמוד. כ
הוא חבה בח'-4.
למטה למטה. - בכל מקרה, התכוובתי...
זאת אומרת, אם קרה משה! גם כאילו 'ןתר משמﬠןת' השנה הזאת?
מאיזה בחיבה?
מבחינת קריירה ווייז?
משפחה ווייז?
קריירה.
קריירה ווייז? - אה, תספר לו ﬠל אפליקציה.
ושמה, אירנה, יﬠשה את זה בﬠצמו?
מה... מה זה האפליקציה?
לא, אבי... בשנה האחרונה נכנסתי לתחום האפליקציות.
אבל זה לא נושא שהייתי רוצה להרחיב ﬠליו. - אר.
זה משה! 0 ד', זה לחדר' חדרים.
אוקיי. בסדר, אין...
אין בﬠיה. - אבי יכול לספר לך,
אבל אם אתה מכניס את זה, אני שובר לך את הקלטות ﬠל הפרצוף
כי זה, זה בנפש', הדבר הזה,
!אבי גם אתבﬠ אןתר.
אז איl צןרר, זה בסדר. - אבי אגמןר אןרןיר.
כי אם אתה ﬠושה לי ככה, אז זה מה שאתה תקבל חזרה.
כל החיים שלי יהיה רק להרוס אותך ולﬠשות לך רﬠ.
זה בסדר, אבחבן ממש
זה אפליקציה שאתה נמצא ברחוב
ואתה מת לסיגריה ואין לך.
כי שכחת את הקופסה באוטו,
שב רר אןתר
או שאתה ﬠומד ואין, הכול סגור יﬠבי. - כן.
או שהכול פתוח, אבל זה יום כיפור, או שאין לך כסף. לא משנה מה.
אתה בדודה, הקיצר. - אתה מת לסיגריה ﬠכשיו ואין לך.
אוקיי. - אתה בכנס לסמארפול.
כן.
לוחץ ﬠל האפליקציה. - כן.
ובא לך בן אדם ﬠד למקום, מביא לך במשבצת, איפה שאתה ﬠומד,
סיגריה בחינם, ﬠל המקום.
גם קוראים לזה "גט סיגריה".
אוקיי. בחיבם אמרת? - בחינם, אין כסף.
אז איך, איך... מה המודל הכלכלי?
איפה אתה מרוויח? - יפה. בשביל זה המצאתי ﬠוד אפליקציה,
קוראים לזה "גט אש", "גט פיירד".
בא הב אדם
מדליק לך את הסיגריה.
!פה הכסף הגדול, באש.
יﬠשה הכול בשביל אש. - בדוק.
א' , כל פﬠם שאבי שןמﬠת את זה
נשמﬠ לי רﬠיון יותר טוב. - נכון, מאמי?
אבל דיר באלאד, זה החיים שלבן בשבה הקרובה. - כן.
אל תדאג. ﬠכשיו,
פﬠם קודמת דיברבו ﬠל זוגיות.
נכון.
אין' הייתה השנה הזאת מבחינת הזןגיןת שלכם?
השנה, אם ' רשה לי להגיד, אב' חןשב שזה... - יןרשה.
השנה הכי טובה, הכי מוצלחת שלנו
מבחינת זוגיות. - כן.
וואלה.
כן. והכול בזכותה.
לא, גם בזכות השאול'.
אירנה, תלמדי לקבל מחמאה.
מחמיאים לר, סתמי את הפה.
המתנה היפה הזאת, הבחןרה הקסם הזאת,
היא שיפרה לבו את הזוגיות. בכלל, היא שיפרה אותי, השנה הזאת.
שדרגה א ת', אב' קורא לזה.
שמה... אם אתה יכול להרחיב?
שהיית' ב אדם קשה אופ'
!הייתי אגןאיסט. - מה זה אגןאיסט.
והתחלתי לחשוב קצת אולי היא צודקת, הדבר היפה הזה.
אולי יש משהו במה שהיא אומרת, ולאט לאט התחלתי...
יותר להיפתח, יותר לחשוב ﬠליה,
לחשוב ﬠליבו. לחשוב ﬠל הסביבה, לחשוב ﬠל האחר.
אז מה, אז כאילו
זה גם מיתרגם לפרקטיקה? משהו השתנה?
התחלתי לתת בסתר.
"אי, איזה ו פוְ
בןיּמח? למי?
אני לא רוצה לדבר ﬠל זה כל כר. - אוקיי.
זה.. - כן, כן, ברור.
כל המצווה היא שלא... לא יודﬠים.
אל תצטבﬠ ﬠל זה.
די, אירנה, אבי לא... - הוא, צדיק הזה,
הולך לפחות פﬠם ב... - אירנה, חאלס.
לא, ﬠכשיו אתה תסתום את הפה, תלמד לספוג מחמאות.
לפחות פﬠם בשבוﬠ הולך נותן בסתר.
אתה יןדﬠ, שמﬠת' מחברים ﬠל ה... מת בסתר
והחלטתי לנסות גם.
ולמי אתה נותן?
'ש איזה משפחה נזקקת,
מישה' חד-ה ר'ת ש...
לא ﬠליבו
שאנו
פﬠם בשבוﬠ הולך ונותן לה בסתר.
תשמﬠ, אם 'ש מישהי...
אן מישהן. - אן מישה!
שאתה פﬠם, פﬠמיים בשבוﬠ הולך
י...
נותן לה, ככה בלי שאף אחד יידﬠ. לא אשתך,
לא אף אחד,
רק אתה, היא והקדוש ברוך הוא יודﬠים שבתת לה,
אז אני אומר מה רﬠ?
אין, לתת זה לקבל החדש.
לדﬠתי, הוא גם נותן בﬠוד מקומות.
אבל זה בסתר. - אבי, ברוך השם,
יש לה גם תינוק חדש. - כן?
כן.
איר תינוק חדש?
גח—...
קורות מצוות, קורים גם בסים. - יפה, יפה.
אב' רןאה בזה זכןר] גארןלר.
חלום שלי לפגוש אותה.
חלום שלי שבשב שלושתבו ביחד, אבל זה כבר מצווה אחרת.
אוקיי. אני חושב שיש לך טלפון וה... - לכבות?
מי זה? - רגﬠ, זה שיחה דחופה. סליחה רגﬠ.
איפה את? בבית?
מה ﬠם הקטנה?
בתת לה טיפות?
נרדמה?
אז כמה זמן יש לך?
אז אבי אקפוץ-
אוקיי, יאללה, בואו, צ'יק צ'ק, יש לבו... - יאללה, לא, לא, אבי חייב לזוז.
יש לה... קרייסר.
תודה, תודה. - אתה לא יכול...
לא, לא, אני חייב, חייב לﬠוף.
תדליקי לי רק דוד, אני בטח יבוא, יחזור, אני ארצה להתקלח.
ביי, חןןם. - בןן.
יואו! - אלוהים אדירים!
ןןאה, ןןאה.
מה זה? אימא'לה. - לא נכון.
וואו, וואו, וואה!
הרג אןהין, הןא מהי. - הרג אןהין, זה מר].
זה מןןת. - זה מןןת. זה פציﬠה של מןןת.
כל השיﬠר בגוף ﬠומד לי. - מוות. איזה סוף, תשמﬠ.
וﬠוד... מי ירה בו? מי ירה בו? - לא יודﬠים.
אני אומר שזה סו אלן, הבבלה הזאת. - לא, לא, לא.
היא כל השנה ﬠשתה לו את המוות, בחייר. - אולי זה פאלין.
לא, זה אח שלו באבי.
איזה באבי, אבי? - מה פתאום.
באבי מסוגל לירות, אבי? - באבי לאטח.
חברים, יכול להיות שזה גם חלום. הרי... - לא, בו באמת.
שמﬠ, אבל מה שלא יהיה, הם מטומטמים
כי הם גמר! את הסדרה. - זה בגמר הסיפור.
אבל יש את באבי.
ד' ﬠם הבןבי הזר. - ﬠןד פּﬠם באבי.
רואים את באבי, אין לו כריזמה בכלל.
באבי לא מסוגל לא מבהל חברת דלק. - מה קשור באבי?
אז יש לך את פאמלה.
לא, מה קרה לר? - איזה פאמלה?
יאללה, חבר'ה, אני אזוז, שלא יסבדלו אותי.
לא, הם מסבדלים רק אם אתה ﬠומד ﬠל המﬠבר חציה.
אב' ﬠןמד ﬠל המﬠבר חציה, אמציה.
שאול', זרןק אות' בבית.
לא, מותר, אבי נוסﬠ ﬠל דרך חיפה.
אז שים אותי ﬠל דרך חיפה אני אקח משם ספיישל.
לא, נראה לי אני אקח את כביש 12. - אה, לא הראיתי לכם
מה קניתי לאיתמר, בואו תראו. - מה זה?
מה זה?
מה זה, מכתבה, אמציה? - לא, זה אורגן.
אורגן אורות? - לא, אורגן אלקטרוני, תראו איזה יופי.
יא! - אבל אל תלחצו.
לא, לא ככה, לא, אבי. לא...
אל תלחצו פשוט ככה. - אבי...
אבי, בﬠדיבות, בﬠדיבות. - יש לך את זה כל הזמן.
בסדר, אז אני אתן לכם, אני אתן לכם. - תן לבו.
רגﬠ, אני אתן לכם, אז אבי אלמד אתכם משהו ש...
ﬠזב! את זה, בן.
אבי, אתה תלחץ ﬠל זה רצוף.
יא, מה, יש בתוכו תופים? - טמפו.
אתה תלחץ ﬠל זה שלוש פﬠמים.
הבנת? - הבנתי, זוז.
הבנת', זןז. - בסדר.
לא, לא, שמאלה.
פﬠמיים את זה. - מתי?
תרא! משה! נחמד.
וואי! - זה בﬠימה, זה בﬠימה.
בדיוק.
מהטלוויזיה. - כן.
טוב, אב'. - טוב, אב'. יפה.
ﬠשית סמבה.
גןסט באסטרס.
טוב, הקטןר.
נראה לי שכדאי שתלכו. - יאללה, כן, חבר'ה, בואו.
מה קורה? - קדימה.
חבל ﬠל הזמן שלנו, בואו.
אתם 'ןדﬠיבן אין' אתם יוצאים מפה, כ ? - בטח.
אותו דבר רק ברוורס. - יאללה, להתראות.
שאולי, להתראות.
ראובן, שיחקת אותה. - אה?
מה זה, איזה הןד, איזה יןפ'.
תראה איזה פאר.
מה זה, כאילו האוטו מכבד אותן'.
האןטן רןצה שתשמח, זה מה שהןא רןצה.
מה זה הﬠץ הזה? מה זה?
זה לא ﬠץ. ﬠץ הוא אומר לי... - מה זה?
זה לא ﬠץ, זה מהגוני.
24 קראט.
זה קוטפים את זה בבאס"א.
מגדלים את זה ביﬠרות של גשם,
!תאילנדים קטנים, ﬠד גיל שלוש
משייפים את זה ﬠם הרגליים
!זה מביאים לפה במיןחד.
מדהים, מדהים. - כן.
שאולי, שים חגורה. - שמתי, בשמה.
לא, יש שם ﬠוד אחת, מותק.
ﬠוד אחת? - כן, כן, כן, ככה זה ﬠובד.
איזה יןפ'. - תשים, תשים.
מדהים, רא ב
מה זה, למה אתה ﬠל כפפות?
אה, אב' חייב כל הזמ
אסור לי לגﬠת בהגה ﬠם הﬠור שלי למה אני נותן שירות.
אני הפנים של לימן-קלאס, מותק.
אני, אם אני לא מגולח,
זה כאילו לימן-קלאס לא מגולחת.
גם כל הזמן מחויב להיות מכובד,
לשמור ﬠל ארשת של חיוך,
כן, אדובי, כן, גברת'.
בוא'נה, אב' מסיﬠ פה אנשים ביום הגם.
באו לשמוח. אותם לא מﬠניין,
שאימא מרבה מפיסןרה
או שלא יודﬠ מה קרה לה.
זיכרובה לברכה. - ﬠליה השלום.