- דולק, כבוי -
מה?
שאלתי, "אתה בסדר?" - כן, אני בסדר.
אולי כדאי שתדבר עם אחותך. זאת החלטה חשובה.
אחותי? - כן.
מארק? - כן.
אתה בטוח שאתה בסדר?
כן, מצטער, אני רק... חשתי סחרחורת קלה ואז...
אני אלך לשירותים.
אה-אה. אני חושבת שזה בכיוון הנגדי.
נכון.
לא יודעת אם אני שונאת יותר סנאטורים או חברי קונגרס.
הממ?
כמה כוסות שתית?
רק את זאת.
יופי. אנחנו צריכים אותך חדת מחשבה. צריך לרדת לשם. את עולה בעוד 20.
שוחחתי עם המועצה קודם. הם אסירי תודה על כך.
גבי. - נטלי, שלום.
היי.
גבי, זו הלנה איגן.
אלוהים. הלנה, נפלא לפגוש אותך סוף סוף.
כנ"ל.
אני מקווה שזה עובד, אידיוטים.
איפה אני?
מארק. את בסדר, גברתי?
לריבק יש ריח מוזר.
לריבק יש ריח מוזר?
כן, היא השמיעה קולות לעיסה, אבל היא לא לעסה.
תתכונן, כי ייתכן שתצטרך לחלוק איתה ספר.
ספר, נכון. - א-הא.
הספר ששכחת להביא אפילו שהזכרתי לך.
נכון. כן, אני בטוח... מצטער. - א-הא.
- זה בסדר. כן.
בסדר.
מה שלום התינוקת שלנו? - הממ.
אה, שלנו...
אתה ודאי מתכוון במובן של "דרוש כפר".
והיא בסדר. היא רעבה.
אה, אני רוצה לדבר על השינוי בחיים. אני רק צריכה לשאוב לפני שאמות.
אעשה את זה מהר. בסדר. - בסדר.
היי. היי.
"רדאר".
- מה התזה?
אני מסכימה. זה מבולבל מאוד.
מארק. שלום.
היי, חבר'ה. מה נשמע?
פטון, לא. - מארק,
בדיוק דנו אם היה זה צעד חכם יותר
מצד אחותך לדחות את הצגת התינוקת לאחרי האירוע הערב.
מארק, אתה לא חייב להביע דעה.
התינוקת היא מלאך כמובן. - רגע, זו אחותי? עם התינוק?
בדיוק, זו אחותו.
תסלחו לי. - בטח.
זה היה מוזר. - הממ.
טוב, אז לאחותי יש תינוקת. וקובל כאן?
אמרו לי לחלוק איתך את הספר שלי.
כך שמעתי. רבקה?
ריבק. יש לי עיניים קטנות, אז אני צריכה לקרוא מקרוב.
בסדר. אני...
אני בטוח שנסתדר. תסלחי לי?
ויש לי פצעים בעורף מהציפור שלי.
ייתכן שתראה אותם. - בסדר.
היי.
שלום, מארק.
שאבתי, אז מותר לשתות. אז שינוי בחיים. מה קורה?
אנחנו... זה יישמע מוזר...
אנחנו קרובים, את ואני?
מה... מה קורה כאן?
אפשר לדבר בפרטיות?
אני צריך... - טוב, יקיריי, אה...
אנחנו מתקרבים לשעה,
אז תרחפו בשקט לתוך הסלון...
טוב. נדבר בהפסקת ההרהור הראשונה.
בסדר? - בסדר.
את לא מבינה עד כמה ילדים ישנו את חייך.
אבל הם משנים.
אה, כמה ילדים יש לך? - זה עתה ילדתי את השלישי.
הייתי צריכה להפסיק אחרי השני.
היי, הנה את. - היי.
אנג'לו, נפלא לראות אותך. - גם אותך.
הלנה, זה בעלי, אנג'לו ארטטה.
הלנה, נעים להכיר.
אני הולכת אל מאחורי הקלעים.
נתראה בעוד רגע. - בסדר.
נפלא לראות אותך, נטלי.
את בסדר? - היא לא מצאה את הבקבוק.
אה.
וואו. שלושה ילדים.
לא הייתי מצליחה ללא מעט עזרה.
הרעיון שאנשים ירצו להוציא את הניתוק מחוץ לחוק.
הממ. אני יודעת.
תצוגת התמונות מרגשת מאוד.
כבר החלטתי איך להצביע, אבל אני חושב...
לראות את זה ולראות אותך, ולשמוע את מה שיש לך לומר,
כל זה עשוי לחולל שינוי.
הממ. אני מקווה.
בואי נשנה דעות.
אני בהחלט אנסה.
תודה.
ואנא, תגידי תודה לאבא שלך אם תראי אותו.
אומר לו.
מארק. בוא הנה.
שמרתי לנו מקום. - תודה.
אני רק צריכה למצוא את המשקפיים.
מארק, אתה יכול להחזיק את זה
לשנייה? - כן.
- "האתה שאתה" ביוגרפיה רוחנית שלך -
- ד"ר ריקן לזלו הייל, ד"ר -
אלוהים.
מצטער, אי אפשר לבטל צלצול
של אפליקציית צלצול פעמון, מסתבר.
בסדר. תודה לכולכם שבאתם.
אה, לפני שנתחיל, יש אדם אחד
שאני רוצה להודות לו בראש ובראשונה.
אה, משפחה היא הן הבסיס שלי והן ההשראה שלי.
אז אני מקדיש את הקריאה לבתי הבכורה,
שנמצאת כאן הערב.
אלינור, אני אוהב אותך.
הגיס שלי.
ובזאת... אני מתחיל.
"אומרים שבילדותו
וולפגנג מוצרט הרג ילד אחר על ידי כך שהטיח את ראשו בפסנתר.
אל דאגה.
המחקר שעשיתי הוכיח שזה לא נכון.
אבל בזמן שהדופק שלכם נרגע,
תחשבו על הכוח שיש לסופר..." - מארק.
גם אני יכולה להסתכל בספר שלה? - א-הא.
אני אמתח את צווארי.
"מול הקורא..." - בטח.
"שעד כה נקרא 'אתה'.
אבל מהו 'אתה'?"
בהצלחה הערב.
היה נפלא להכיר אותך, הלנה.
"איך ל'אתה' יש משמעויות שונות
למיליוני קוראים ברחבי העולם הגדול?
ואולי חשוב מכול, מי אתה?"
- הלי. סיפור מנותק -
- צי ארה"ב צ-ארה"ב -
- אבא -
"כל היצורים, מהחתול המזנק
ועד לחדף המתכווץ מפחד,
חושבים על עצמם כ'אתה', מרכז הגיוני של היקום.
למרות זאת החתול טורף את החדף, ואנחנו, בדומה לשרדינגר,
ממשיכים לחיות ולתהות מה המשמעות של זה."
סוף פרק.
הבה נצא ל...
להפסקת הרהור של שבע דקות ואז נחזור.
אה, באלף. תכין את סיר הנטי.
זה היה משנה חיים.
אני אצטרך לשנות את שמי שוב.
איזה אומן מילים. נראה היה שתקוע לו משהו בגרון.
כן. - היי.
אבדוק אם היא תשתה עוד מהבקבוק.
תן לי שתי דקות, ותבוא לחדר התינוקת?
בסדר. - בסדר.
תסלחי לי.
אה, מר הייל... ריקן?
אני לא יודע למה הקול שלי רועד.
אני נשמע כמו מלצר המבורגרים עצוב וזקן...
שמקשקש על הרטבים.
"מלצר המבורגרים." מה זה, לעזאזל?
אלוהים, למה אני פותח את פה המוקיון שלי.
זה מתקדם נהדר.
הספר מבריק ו... - בסדר, מארק.
תודה, אבל אתה לא חייב.
אני יודע מה אתה חושב עליי.
מה? לא, אני מתכוון לזה.
הספר שלך פתח את העולם בשבילי.
מארק, אתה בסדר?
כן. הספר הזה שינה את חיי.
באמת קראת אותו?
ריקן, אנחנו חברים?
אני יודע שלפעמים אני גורם לך להרגיש נחות
מפני שעברת את ההליך.
ואני מתחרט על כך.
התמודדת עם מותה של ג'מה בדרך שהתאימה לך.
אתה יודע, עברתי על תמונות ישנות הבוקר,
ומצאתי תמונה של ארבעתנו בשביל הרכס.
זוכר את הדבורים המוזרות? - היא עליך? התמונה?
כן, בטח. נראה לי. אה...
אה, ריקן. סיר הנטי חם. - תודה, באלף.
מארק, אני צריך לשטוף את הסינוסים.
אבל תודה. אין לך מושג כמה זה חשוב לי.
מארק, דאגתי לך.
אני בסדר. תודה, אה...
אני הולך לבדוק מה שלום אחותי.
אה, כשחיבקת אותי קודם,
נהיית לפתע מתוח. מה קרה שם?
לא שמתי לב.
זה קרה. אתה מתוח עכשיו.
כן, אה... מצטער, זה קורה במסיבות.
התכוונת למה שאמרת קודם?
בנוגע לתוכניותיך.
כמובן.
ספר לי עוד.
אני מצטער. אני במשמרת דוד עבור אחותי.
אז אחזור מיד.
בסדר? - בסדר.
בסדר. תודה, גברת קובל.
- אני יודעת.
היי, הנה אתה. - אני חייב לדבר איתך.
אני יודעת, רק ארגיע אותה. היא עצבנית.
אבל תפגוש אותי שם, בסדר?
בסדר, אני אחכה. אה, בסדר. - אני מבטיחה לחזור.
תודה לאל, גברת סלוויג. היי.
תוכלי לשמור עליה לרגע בזמן שאדבר עם מארק?
כמובן, יקירתי. - תודה.
מארק בסדר? - כן.
תודה, את מלאכית.
טוב... כולי שלך.
שמי הלנה ואני נצר למשפחת איגן.
אחד מהדברים שאת לומדת כשאת גדלה במשפחת איגן
הוא שהעובדים הם בני משפחה.
ואני זוכרת שזה בלבל אותי בילדותי,
כי חשבתי שזה אומר
שיש לי כמה מאות אלפי אחים ואחיות
שפזורים ברחבי העולם.
אלוהים.
אבל כשהתבגרתי, הבנתי שמדובר באידיאלים משותפים.
אה...
אבא שלי נהג להכריח אותי לדקלם את תשעת עקרונות הליבה
בכל לילה לפני השינה,
ולא תמיד עשיתי את זה בשמחה. מצטערת, אבא.
אבל אלה הערכים שאני חולקת כעת עם כל מי שעובד ב"לומון",
וזה מה שהופך אותם לבני משפחה שלי.
ובחיים לא אבקש מהם לעשות משהו
שאני לא מוכנה או לא נרגשת לעשות בעצמי.
תשמעו, אבא שלי היה רוצה שאשב כאן
ואומר שאני מקבלת את המשרה הזאת מתוך נאמנות
ושהרוח של בת איגן אמיתית קראה לי לשירות.
אבל לקחתי משרה מנותקת כי זה נשמע לי מדהים.
אז לא, אני לא חושבת שניתוק מפלג אותנו.
אני חושבת שזה מאחד אותנו.
- "לומון" מאוחדים בניתוק -
ברכות.
אני לא כאן עכשיו. - לעזאזל, מילצ'יק!
- עובד מנותק תובע לקבל מידע בעקבות פציעה -
- "לומון צריכה לשאת באחריות" -
- רשימת עובדים מנותקים -
- בייליף, אירווינג -
- בייקר, איימי גרה ליד "לומון" -
- בארלי, איאן ניסה ליצור קשר -
- ברט, גודמן דרך גאל הארבור 3329, קיר פי-אי 07453 -
- קיר מפת דרכים אזורית -
- בריאן וולש, מתיו בליידס מייקל קלוס -
- איאן בארלי ג'ייסון טרנר -
- מירטל איגן קרדיט יוניון אירווינג בייליף -
- ברט גודמן -
הלנה.
היא כאן, אדוני.
הלנה.
את נראית יפה כל כך.
כמו בסרט.
תודה.
את...
את עדיין סובלת מכאבים?
לא.
כבר לא.
בכיתי במיטתי כשהם סיפרו לי מה היא ניסתה לעשות לך.
מה שהפנימית הזו ניסתה לעשות. אני...
תודה שאת ממשיכה בזה.
הסבא יעריך את מה שעשית.
ויום אחד תשבי לצדי בהעברת השרביט שלי.
את מרגישה טוב?
כן.
אני חושבת, אה, אני חושבת שהמשקה השפיע עליי קצת.
תהיי מוכנה לנאום?
לנאום שלי. כן, כמובן.
את זוכרת שהבאתי את השבב הראשון הביתה כדי להראות לך?
האבטיפוס.
היה לזה את האורות הכחולים והירוקים בזמנו.
כן.
אני זוכר כשאמרת לי, "זה יפה כל כך, אבא.
כל אחד בעולם צריך לקבל אחד כזה."
הם יקבלו.
בזכותך.
כולם יהיו הילדים של קיר.
מר איגן, הלנה. הגיע הזמן לעלות לבמה.
תסלחו לי על הנזק שגרמתי לעולם הזה.
איש לא יכפר על פעולותיי... זולתי.
ורק בתוכי הכתם שלהן ימשיך לחיות.
אני יכולה להיות רק מלאת צער.
וזה כל מה שאני.
אתה נשבע שאתה לא מסתלבט עליי?
אני נשבע.
זה מטורף כל כך.
צריך לשלוח אנשים למטה ולבדוק כל ס"מ במקום הזה.
מפקחים או משהו. יש דבר כזה? מפקחים?
כן. יש מפקחים.
מארק... כלומר, כאן בחוץ,
אתה ניסית לגלות מה "לומון" עושה. מה אתה עושה.
בסדר.
אני רק...
אני רק רוצה לדעת למה.
למה הוא הכניס אותי לשם.
הוא איבד את אשתו.
איבדת את אשתך. זמן קצר לפני שהתחלת לעבוד ב"לומון".
ג'מה. - א-הא.
זאת הייתה תאונת דרכים, ובהתחלה ניסית להמשיך ללמד.
הייתי מורה?
מרצה. להיסטוריה.
ניסית לחזור ללמד שלושה שבועות לאחר שהיא מתה,
וזה היה אסון.
היא הייתה עדיין בוורידים שלך, מבין?
התייסרת מכאב.
ולכן אני מניחה שחשבת שהעבודה בניתוק...
הוא קיווה שזה יחסוך ממך את הכאב.
זה שם יפה. ג'מה.
כן.
היינו קרובים מאוד. זה היה נהדר.
היא הייתה נפלאה.
היא הפכה אותך לנפלא.
- שיחה נכנסת קובל -
הם אמרו לי לא לדבר איתך.
האש"ן הארור הופעל! מארק ס' הוא הפנימי המזוין שלו!
מה? זה בלתי אפשרי.
זה דילן. הם תכננו את זה.
הלי נמצאת בגאלה.
אני אטפל בהלי. אני אתקן את זה כפי שאני מתקנת את הכול.
תלך למשרד הביטחון ותשבית את זה מיד!
חרא!
קיבינימט! דילן!
דילן!
אני יודע שאתה שם, דילן. תפתח את הדלת!
לך תזדיין, מר מילצ'יק!
דילן! דילן!
ריקן מכיר עיתונאים נחשבים בניו יורק.
ואת חושבת שזה עדיף על המשטרה?
זרועות התמנון של "לומון" מגיעות למקומות רבים.
מצטערת, אתה מבין את המטפורה?
כן, זרועות תמנון. אני מבין.
עלינו להיות זהירים מאוד בנוגע לאנשים שנדבר איתם.
בסדר. - כמה זמן יש לך?
אני לא יודע. אולי שעה?
נכון. כי ברגע שהבוסים שלך יגלו...
אלוהים, שכחתי לגמרי. קובל! למה קובל כאן?
מה?
הבוס שלי מ"לומון", גברת קובל. היא במסיבה הזאת.
על מה אתה מדבר?
היא לבושה שונה.
תלבושת פרחונית סגולה, שיער כסוף.
מארק, אתה מדבר על גברת סלוויג?
אולי, אבל שמה הוא הרמוני קובל.
והיא עובדת ב"לומון"?
כן, היא הבוס שלי.
אלוהים אדירים.
דילן.
למה אתה עושה את זה, בנאדם?
בחייך.
אתה מזקק הרבעון!
"בעוד שרוב התרבויות רואות בסקס משהו מכוער או דוחה,
תמיד ראיתי את זה כ..." - גברת סלוויג?
מה? - היא שם? גברת סלוויג שם?
אתה... - מה?
גברת סלוויג?
מה קורה? - היא מחזיקה באלינור!
מה? אה... תסלחו לי לרגע, בסדר. אה...
יקירתי? מה אמרת?
גברת סלוויג מחזיקה באלינור. ראית אותה?
אלוהים. - רגע, מה קורה כאן?
אלוהים. המכונית שלה נעלמה.
נתתי לה את התינוקת והיא עזבה!
היא עזבה? עם אלינור? - נתתי לה את התינוקת
והיא עזבה!
חיפשנו בכל מקום? - עדיין לא!
בואי נחפש בתוך הבית.
אלוהים!
אני בטוח שהיו רגשות של אכזבה.
אני עדיין יכול להחזיר אותך לשם.
אני אסדר לך כל הטבה שתרצה, דילן.
היי, יש דברים שאתה לא יודע עליהם.
יש פיינטבול, כיסויים לספלי קפה.
דילן, בחייך!
רק תגיד, ואני אסדר לך כיסוי לספל קפה ברגע זה, דילן.
בחייך, בנאדם!
אני רוצה לזכור שהבן המזורגג שלי נולד!
יש לך שניים נוספים.
אני יכול לספר לך עליהם.
תפתח את הדלת ואגלה לך את שמותיהם.
נו, כבר, דילן.
- דילן!
- ברוכים הבאים חברים של "לומון" -
וואה, וואה, היא מידרדרת.
שמי הלנה ואני נצר למשפחת איגן.
אחד מהדברים שאת לומדת כשאת גדלה במשפחת איגן הוא שהעובדים...
נתחיל בעוד שתי דקות. - תודה.
בהצלחה.
אני אציג אותך. רק תיצמדי לנושאי השיחה.
תשתמשי בשורה על כך שאת מתייחסת לפנימית שלך כאחותך.
הם יאהבו את זה. - הבנתי.
זה יהיה נהדר.
היא לא בחדר התינוקת.
כל החדרים נבדקו?
תודה לאל.
דבון! מצאתי אותה!
דבון, היא כאן! מצאתי אותה!
מצאתי את התינוקת שלך.
אני מצאתי אותה!
דילן!
שיפורים במורל,
מקום עבודה שמח יותר.
כמו בכל טכנולוגיה שמחוללת שינוי, היו כישלונות.
מהמורות בדרך.
אבל אני כאן הערב כדי לספר לכם שאנחנו על סף מהפכה.
מהפכה ידידותית ואמפתית
שמציבה את בן האדם...
אלוהים! - זו את?
על מה את מדברת?
זו באמת את, נכון?
- אני אשמיד את החברה שלך.
החברה שלך!
מי את חושבת שאת, לעזאזל?
לא. החברים שלך יסבלו.
מארק יסבול.
את תעזבי,
אבל אנחנו נשאיר אותם בחיים, מתייסרים מכאב.
תורך.
החלטנו שאנחנו יכולים להשתפר.
ייתכן שהוא בחיים לא ראה שבב ניתוק,
אבל זה מייצג את החזון העדין והאלגנטי שלו.
אבל למה שלא נשמע מישהי שיכולה לספר לנו על זה ממקור ראשון?
גבירותיי ורבותיי, אורחת הכבוד שלנו,
הלנה איגן.
תודה, נטלי.
דבון!
שמי הלי ר'.
אני פנימית.
וכל מה שהם סיפרו לכם על ניתוק הוא שקר!
דבון!
ברט!
לא, לא. תקשיבו, אנחנו לא מאושרים, אנחנו אומללים.
ברט!
דילן!
מענים אותנו שם למטה!
ברט!
דבון! בבקשה!
אנחנו אסירים!
היא חיה!
ברט!
גיא רקוביצקי