‫מה עשית?‬
‫סיימנו.‬
‫זה לא היה כל כך נורא, נכון?‬
‫רואה?‬
‫אין סיבה לפחד.‬
‫נכון, ננסי?‬
‫אולי תשבי?‬
‫לא!‬
‫ננסי, תישארי איתי, בסדר?‬
‫מה שאתם עושים שם, תזדרזו!‬
‫סטיב אמר שאתם צריכים למהר!‬
‫מה את אומרת!‬ ‫-אנחנו מנסים, אבל אין כלום.‬
‫ברצינות, מה זה כל החרא הזה?‬ ‫-מה את מחפשת בכלל?‬
‫מדונה, בלונדי, בואי, ביטלס?‬ ‫מוזיקה! אנחנו צריכים מוזיקה!‬
‫זאת מוזיקה!‬
‫בן ז…‬
‫אלוהים!‬
‫ננסי.‬
‫מה את עושה?‬
‫לא הגיע זמנך לעזוב.‬
‫עכשיו שראית איפה הייתי…‬
‫נו כבר!‬
‫…אני רוצה מאוד להראות לך‬
‫לאן אני הולך.‬
‫שבי, ננסי.‬
‫אני…‬
‫רוצה שתספרי‬
‫לאילבן.‬
‫אני רוצה שתספרי לה‬
‫על כל מה שתראי.‬
‫לא!‬
‫תספרי לה…‬ ‫-לא!‬
‫…הכול.‬
‫לא!‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר. אני כאן.‬
‫אני כאן.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- פרק 8: אבא -‬
‫מה קורה שם?‬
‫תחזירו את החשמל!‬
‫תגיד לו שהאסירים נתפסו…‬
‫ושאתה עובד על החשמל.‬
‫תגיד לו!‬
‫והדלת שם, לאן היא מובילה?‬
‫לאגף שתיים…‬
‫לא לאגפים!‬
‫אני צריך דרך מילוט בטוחה.‬
‫אז קיבלת את ההודעה שלי, אה?‬
‫לא, תמיד רציתי לבקר בברית המועצות.‬
‫עם מורי.‬
‫אתם מסתדרים?‬
‫הוא סטארסקי ואני האץ'.‬
‫חשבתי שאת מתה.‬
‫חשבתי שאיבדתי אותך.‬
‫אני באמת איבדתי אותך.‬
‫במשך שמונה חודשים.‬
‫הייתה הלוויה.‬
‫מישהו הגיע?‬
‫אתה צוחק?‬
‫אתה הגיבור של הוקינס.‬
‫זו האמת.‬
‫כן, תמיד…‬
‫חשבתי שיהיה יותר קל לחבב אותי כשאמות.‬
‫מה עם אל?‬
‫היא בסדר.‬
‫היא מתגעגעת לאבא שלה.‬
‫כולנו התגעגענו.‬
‫אני לא רוצה להפריע,‬
‫אבל מסתבר שהם גם יודעים לטפס.‬
‫תורידו את הנשקים.‬
‫תורידו את הנשקים!‬
‫אל תירו!‬
‫עצרו!‬
‫מה זה לעזאזל?‬
‫בבקשה תגידו לי שאין להם עוד אחד כזה.‬
‫אתם לא יכולים להיכנס!‬
‫זה מסוכן!‬
‫אלוהים.‬
‫מה לעזאזל הם עושים?‬
‫היי.‬
‫מצאתי משהו.‬
‫אתה חושב שזה יוביל אותנו החוצה?‬ ‫-אני נותן לזה סיכוי של מאה לאחד.‬
‫ואחת, שתיים, שלוש.‬
‫שוב.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫הדופק צונח. 150 עכשיו. לחץ דם 160…‬
‫איך את מרגישה?‬
‫את שומעת אותנו?‬
‫אילבן. את שומעת אותנו?‬
‫לא, עזוב אותה.‬
‫היי, ג'יין…‬
‫אלוהים אדירים, אחי.‬
‫תראה את זה.‬
‫- הפיצה האחרונה לפני וגאס! -‬
‫לא ידעתי שהם הגיעו לנוודה.‬
‫תיזהרו, דומינוס.‬
‫אבני הדומינו שלכם עומדות ליפול.‬
‫מה המרחק של נינה מווגאס?‬
‫מווגאס?‬
‫כל עוד נקודות הציון של סוזי נכונות,‬ ‫עוד 145 ק"מ בערך. למה?‬
‫אחרי שנציל את אל, כדאי שנעצור בחזור.‬
‫אל תוכל להפוך אותנו לעשירים בטירוף,‬ ‫ולא נצטרך לעבוד לעולם.‬
‫נוכל לשחק מבוכים ודרקונים‬ ‫ובנינטנדו לשארית חיינו.‬
‫כן. לגמרי.‬
‫אנחנו נצליח. היא תהיה בסדר.‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫אבל מה אם אחרי שכל זה ייגמר היא…‬
‫היא לא תצטרך אותי יותר?‬
‫לא, ברור שהיא עדיין תצטרך אותך.‬
‫היא תמיד תזדקק לך, מייק.‬
‫אני חוזר ואומר את זה לעצמי, אבל…‬
‫אני לא מאמין בזה.‬
‫כלומר,‬
‫היא מיוחדת. היא נולדה מיוחדת.‬
‫אולי הייתי בין הראשונים שהבינו את זה.‬
‫אבל האמת היא שכשנתקלתי בה ביער,‬
‫היא הייתה זקוקה למישהו.‬
‫זה לא גורל, זה לא נועד לקרות.‬ ‫זה סתם מזל.‬
‫ויום אחד היא תבין שאני סתם איזה חנון‬
‫שהיה לו מזל שסופרמן נחת על מפתן דלתו.‬
‫כלומר, לפחות לויס ליין‬
‫היא כתבת מצליחה בדיילי פלאנט, נכון? אבל…‬
‫מצטער.‬ ‫-לא.‬
‫לא, זה כל כך טיפשי, בהתחשב בכל מה שקורה.‬
‫פשוט… אני לא יודע, אני רק…‬
‫אתה מפחד לאבד אותה.‬
‫אני יכול להראות לך משהו?‬
‫זה מדהים.‬
‫אתה ציירת את זה?‬
‫כן. כלומר…‬
‫אל ביקשה ממני.‬
‫היא הזמינה את זה, בעיקרון.‬ ‫היא אמרה לי מה לצייר.‬
‫בכל אופן, הנקודה שלי היא,‬
‫רואה איך אתה מוביל אותנו?‬
‫אתה מוליך את כל הקבוצה,‬ ‫נותן לנו השראה. זה מה שאתה עושה.‬
‫ורואה את השריון שלך כאן? זה לב.‬
‫ואני יודע שזה די שקוף,‬
‫אבל זה מה שמאחד את הקבוצה. אומץ לב.‬
‫כי בלי אומץ לב, כולנו נתפרק.‬
‫אפילו אל. במיוחד אל.‬
‫בחודשים האחרונים,‬ ‫היא הייתה כל כך אבודה בלעדיך.‬
‫היא פשוט כל כך שונה מאנשים אחרים, ו…‬
‫כשאתה שונה,‬
‫לפעמים‬
‫אתה מרגיש כמו טעות.‬
‫אבל אתה גורם לה להרגיש שהיא לא טעות בכלל.‬
‫כאילו שהיא יותר טובה בגלל השוני שלה.‬ ‫זה נותן לה את האומץ להילחם.‬
‫אם היא הייתה רעה אליך,‬
‫או שהרגשת כאילו היא הרחיקה אותך,‬
‫זה כי היא מפחדת לאבד אותך,‬ ‫כמו שאתה מפחד לאבד אותה.‬
‫ואם היא הייתה חייבת לאבד אותך,‬ ‫נראה לי שהיא הייתה מעדיפה שזה יקרה מהר.‬
‫כמו להסיר פלסטר.‬
‫אז כן, אל צריכה אותך, מייק.‬
‫והיא תמיד תצטרך.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫אחרי ההתקפה,‬
‫נכנסת לתרדמת.‬
‫כמו אחת, דחפת את עצמך אל מעבר לגבולות שלך.‬
‫וזה כמעט השמיד אותך.‬
‫אבל שם הסתיימו קווי הדמיון ביניכם.‬
‫מה שהפגנת באותו היום‬
‫היה מעבר לכל דמיון.‬
‫פוטנציאל שרק חלמתי עליו.‬
‫אבל כשהתעוררת,‬
‫משהו אבד.‬
‫הזיכרונות שלך,‬
‫יחד עם כל מה שמצאת בתוכך באותו היום.‬
‫אבל ידעתי אז, כפי שידעתי היום,‬
‫שהכוחות שלך לא אבדו.‬
‫הם רק היו צריכים הצתה מחדש.‬
‫אבל באותו היום,‬
‫עוררת משהו אחר.‬
‫פתח לעולם אחר.‬
‫תמיד חשבתי שהנרי נמצא שם,‬
‫מסתתר באפלה.‬
‫לא ידעתי בוודאות, זו הייתה רק תחושה.‬
‫עד עכשיו.‬
‫הוא גבה שלושה קורבנות עד כה,‬ ‫וכשראיתי את העיניים,‬
‫ידעתי שזה הוא.‬
‫הוא שלח לנו מסר, יידע אותנו שהוא חזר.‬
‫ואז באתי לפגוש אותך.‬
‫החברים שלי.‬
‫טוב, לא הסתכנו ביצירת קשר,‬
‫אבל ככל הידוע לנו, כולם בטוחים.‬
‫אבל אני לא אשקר לך, אילבן.‬
‫חברייך בסכנה נוראית.‬
‫עם כל קורבן שהוא גובה,‬
‫הנרי…‬
‫מפלס את דרכו‬ ‫דרך המחסום שקיים בין שני העולמות.‬
‫"מפלס"?‬
‫תארי לעצמך‬
‫שהמחסום בין העולמות שלנו הוא…‬
‫סכר בטון.‬
‫הנרי סודק את הסכר הזה.‬
‫סדקים בסכרים‬
‫יוצרים לחץ.‬
‫ללא השגחה,‬
‫הלחץ יגדל.‬
‫ויגדל.‬
‫ובסופו של דבר, הוא יגיע לנקודת שבירה.‬
‫והסכר יתפוצץ.‬
‫וכשזה יקרה,‬
‫הוקינס תיפול.‬
‫טוב, אני חושב שזה הלך מצוין.‬
‫הסברת לה את זה לאט ובעדינות,‬ ‫בדיוק כמו שהחלטנו.‬
‫לא מבשר רעות בכלל.‬
‫הוא הראה לי‬
‫דברים שעדיין לא קרו.‬
‫דברים כל כך איומים.‬
‫ראיתי‬
‫ענן אפל‬
‫מתפשט מעל הוקינס.‬
‫מרכז העיר עולה באש.‬
‫חיילים מתים.‬
‫ו…‬
‫יצור ענק כזה‬
‫עם‬
‫פה פעור.‬
‫והיצור הזה לא היה לבד.‬
‫היו כל כך הרבה מפלצות.‬
‫צבא.‬
‫והם נכנסו להוקינס.‬
‫לשכונות שלנו.‬
‫לבתים שלנו.‬
‫ואז…‬
‫הוא הראה לי את אמא שלי.‬
‫ואת הולי.‬
‫את מייק.‬
‫והם…‬
‫כולם היו…‬
‫טוב, אבל…‬
‫הוא רק מנסה להפחיד אותך, ננס.‬
‫נכון? כלומר…‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫עדיין לא.‬
‫אבל היה…‬
‫היה משהו אחר.‬
‫הוא הראה לי שערים.‬
‫ארבעה שערים.‬
‫מפוזרים ברחבי הוקינס.‬
‫והשערים האלה,‬
‫הם נראו כמו השער מחוץ לקרוון של אדי, אבל…‬
‫הם לא הפסיקו לגדול.‬
‫וזו לא הייתה הוקינס בעולם ההפוך.‬
‫זו הייתה הוקינס שלנו.‬
‫הבית שלנו.‬
‫ארבעה צלצולים.‬
‫השעון של וקנה.‬
‫הוא תמיד מצלצל ארבע פעמים.‬
‫ארבע בדיוק.‬
‫גם אני שמעתי אותם.‬
‫הוא גילה לנו את התוכנית שלו כל הזמן הזה.‬
‫ארבע רציחות.‬
‫ארבעה שערים.‬
‫סוף העולם.‬
‫אם זה נכון…‬
‫נותרה לו עוד רציחה אחת.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫תנסי אותם שוב.‬
‫יש משהו?‬ ‫-לא.‬
‫צלצל כמה פעמים והפך לצליל תפוס.‬
‫אולי לא חייגת נכון. תנסי שוב.‬
‫כן חייגתי נכון.‬ ‫-טוב… לא יודע.‬
‫היא יודעת להשתמש בטלפון.‬
‫אני רק אומר, אולי היא לחצה לא נכון.‬
‫אותו החרא.‬
‫איך זה אפשרי?‬
‫ג'ויס עובדת בטלמרקטינג. היא תמיד בטלפון.‬
‫מייק לא מפסיק להתלונן.‬
‫כן, אבל הטלפון תפוס‬ ‫כבר כמה זמן, שלושה ימים?‬
‫זה לא בגלל ג'ויס.‬
‫אין סיכוי. משהו קרה.‬
‫היא צודקת.‬
‫זה לא יכול להיות צירוף מקרים.‬ ‫לא יכול להיות.‬
‫מה שקורה בלנורה קשור לכל זה.‬
‫אני בטוחה.‬
‫אבל וקנה לא יכול לפגוע בהם.‬
‫לא אם הוא ימות.‬
‫אנחנו צריכים לחזור לשם. בחזרה לעולם ההפוך.‬
‫וואו, לא. מה?‬ ‫-לא.‬
‫בואו נחשוב על זה עד הסוף.‬ ‫-על מה יש לחשוב?‬
‫בקושי יצאנו משם בחתיכה אחת.‬ ‫-כי לא היינו מוכנים.‬
‫אבל הפעם נהיה מוכנים. נביא כלי נשק והגנה.‬
‫נעבור דרך השער,‬ ‫נמצא את המאורה שלו ונהרוג אותו.‬
‫או שהוא יהרוג אותנו.‬
‫הסיבה היחידה ששרדת היא שהוא רצה שתשרדי.‬
‫הוא לא מפחד מאיתנו.‬ ‫-ומסיבה טובה.‬
‫טעינו בקשר לווקנה. הנרי. אחת.‬
‫סליחה, איך אנחנו קוראים לו?‬
‫אחת.‬ ‫-וקנה.‬
‫הנרי.‬ ‫-בסדר.‬
‫למדנו משהו על וקנה/הנרי/אחת.‬
‫הוא מספר כמו אילבן,‬
‫רק שהוא גרסה חולנית, מרושעת,‬ ‫גברית ורוצחת ילדים עם בעיות עור.‬
‫אבל הנקודה שלי היא שהוא ממש חזק.‬
‫הוא יכול להשמיד אותנו בנקישת אצבע.‬ ‫זה לא קרב הוגן.‬
‫אז למה להילחם בהגינות?‬
‫את צודקת. הוא כמו אילבן.‬ ‫אבל זה נותן לנו יתרון.‬
‫אנו מכירים את החוזקות של אילבן.‬
‫ואת החולשות.‬
‫חולשות?‬
‫כשאל נעה למקומות מרוחקים,‬
‫היא נכנסת למצב של טראנס.‬
‫זה בטח אותו הדבר עם וקנה.‬
‫זה יסביר מה הוא עשה בעליית הגג.‬
‫בדיוק. כשהוא יתקוף את הקורבן הבא שלו,‬ ‫הוא בטח יחזור לעליית הגג הזו,‬
‫הגוף שלו יהיה פגיע.‬
‫פגיע? כן? מה עם צבא העטלפים?‬
‫צודק. נכון. נצטרך למצוא דרך לעקוף אותם.‬ ‫להסיח את דעתם איכשהו.‬
‫ואיך בדיוק נעשה את זה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אבל ברגע שניפטר מהם,‬
‫לא יהיה לו סיכוי.‬
‫זה יהיה כמו להרוג את דרקולה הישן‬ ‫בארון המתים שלו.‬
‫זה נשמע טוב בתיאוריה,‬ ‫אבל אין דפוס לרציחות של וקנה.‬
‫אני לא מצאתי דפוס.‬
‫אנחנו לא יודעים מתי הוא יתקוף שוב.‬
‫אנחנו אפילו לא יודעים את מי.‬ ‫-אנחנו כן יודעים.‬
‫אני עדיין מרגישה אותו.‬
‫אני עדיין מסומנת.‬
‫מקוללת.‬
‫אם אנטוש את קייט בוש,‬
‫זה ימשוך את תשומת ליבו.‬
‫מקס.‬
‫את לא יכולה.‬
‫הוא יהרוג אותך.‬
‫שרדתי בעבר.‬
‫אוכל לשרוד שוב.‬
‫אני רק צריכה להעסיק אותו מספיק זמן‬ ‫כדי שתוכלו להגיע לעליית הגג.‬
‫ואז תוכלו לכרות לו את הראש.‬
‫לדקור אותו בלב.‬ ‫לפוצץ אותו עם חומר נפץ שדסטין ימציא.‬
‫ממש לא אכפת לי‬ ‫איך תקברו את המניאק הזה. רק…‬
‫מה שזה לא יהיה…‬
‫מה שלא תעשו…‬
‫תנסו לא להחטיא.‬
‫בן זונה.‬
‫סיונרה!‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫בן זונה!‬
‫את בסדר? הכול טוב?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-בסדר? אני נהדר!‬
‫אין כמו בריחה קטנה מהכלא‬ ‫כדי להתחיל את היום שלך, נכון?‬
‫עוד לא יצאנו מכלל סכנה.‬
‫החבר'ה שלי לא רואים בריחות בעין יפה.‬ ‫הם יצודו אותנו.‬
‫כן, טוב, אנחנו לא מתכננים להישאר בסביבה.‬
‫איפה המטוס שהגעתם איתו?‬ ‫-המטוס ההוא? התרסק.‬
‫התרסק?‬ ‫-באשמתו.‬
‫אני מזהיר אותך, ג'ים.‬
‫האיש הזה יותר חלקלק‬ ‫מצלופח טבול בשמן תינוקות.‬
‫לא הייתי סומך על אף מילה שיוצאת לו מהפה.‬
‫הלשון שלי.‬
‫הלשון שלי נרדמה.‬
‫אנחנו צריכים לצאת מפה, בחזרה לארה"ב.‬
‫תוכל לקחת אותנו למטוס אחר?‬
‫עכשיו?‬
‫אתה מבקש עזרה מיורי‬
‫אחרי שגררת אותו במנהרת חרא במשך קילומטרים?‬
‫יכולתי להגיד לך‬ ‫שאנחנו בכיוון הלא נכון לפני שעות.‬
‫ניאנדרטלי שכמוך…‬
‫שמור על הפה שלך, או שאקח את זה,‬
‫אשפשף את זה על סוליית הנעל שלי,‬
‫ואתקע לך את זה בגרון.‬
‫טוב, קדימה!‬
‫אבל בחיים לא תצאו מהמדינה שלי בחיים.‬
‫אז אתה יכול להוציא אותנו.‬
‫תמורת כוס מים ואמבטיה חמה…‬
‫וערמת דולרים אמריקנים בגובה 12 ס"מ,‬
‫יורי יטיס אתכם לירח.‬
‫אם תדרוש עוד דבר אחד, חתיכת נוכל בוגדני,‬
‫אני אקשט את הגג של הוואן במוח שלך.‬
‫למה אתה כל כך כועס, חבר?‬
‫עברו עליכם יומיים קשים, אני בטוח.‬
‫אבל עכשיו אתם חופשיים.‬
‫הכול הסתדר. סוף טוב לכולם.‬
‫לא?‬
‫בשבילך, זה יהיה תלוי בתשובה שלך, חבר.‬
‫תיקח אותנו לאמריקה?‬
‫כן?‬
‫או לא?‬
‫תראו את זה. אזור המלחמה.‬
‫הייתי שם פעם.‬
‫זה מקום עצום.‬
‫יש להם כל מה שצריך בשביל…‬
‫להרוג דברים, בעיקרון.‬ ‫-אתה חושב שלרמבו המזויף יש מספיק רובים?‬
‫זה רימון? איך זה חוקי?‬
‫טוב, למזלנו, זה חוקי, אז…‬
‫המקום הזה מספיק רחוק מהוקינס.‬
‫כל עוד נתרחק מהכבישים הראשיים,‬
‫נוכל להתחמק משוטרים וכפריים כועסים.‬
‫אם אנחנו מנסים להתחמק מכפריים כועסים,‬
‫אולי לא כדאי שנלך לחנות בשם "אזור המלחמה".‬
‫הייתי מסכימה, אבל אנחנו צריכים כלי נשק.‬
‫אז נראה לי שזה שווה את הסיכון.‬ ‫-גם לי.‬
‫אבל זה שווה את הזמן?‬ ‫ייקח כל היום לרכוב לשם ובחזרה.‬
‫מה אמר שנרכב לשם?‬ ‫-יש לך אוטו שאנחנו לא מודעים אליו?‬
‫זה לא בדיוק אוטו, סטיב.‬
‫וזה לא בדיוק שלי, אבל…‬
‫זה יעבוד.‬
‫היי, ג'ינג'ית,‬ ‫יש לך מסכת סקי או בנדנה, משהו כזה?‬
‫זה היה מחניק.‬
‫לך, קדימה.‬
‫איפה למדת לעשות את זה?‬
‫ובכן, כששאר האבות‬ ‫לימדו את הילדים שלהם לדוג ולשחק כדור בסיס,‬
‫אבא שלי לימד אותי להתניע מנועים.‬
‫נשבעתי שלא אסיים כמוהו,‬
‫אבל עכשיו אני מבוקש על רצח,‬
‫ותכף גם על גנבת רכב.‬
‫אז אני לא מבייש את שם משפחת מנסון.‬
‫אדי, אני לא מתה על הרעיון שאתה תנהג.‬
‫אני רק מתניע אותה. הרינגטון יטפל בה.‬
‫נכון, ילד גדול?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫היי! תפתחו את הדלת!‬
‫היי!‬
‫הם נעלו את הדלת!‬
‫חרא! זוז.‬
‫זאת רק מכונית. כולם להחזיק במשהו!‬
‫אלוהים! קדימה!‬
‫סע, סטיב! סע!‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה!‬ ‫-חרא.‬
‫חרא, הם נראים כועסים.‬
‫לא בכל יום אתה מאבד‬ ‫את הבית והרכב שלך במכה.‬
‫תחזיקו חזק!‬
‫חרא!‬
‫הנה הם!‬
‫תעצרו אותם! אלוהים אדירים!‬
‫בסדר.‬
‫החברים שלי. ראיתי אותם.‬ ‫אמרת לי שהם בטוחים.‬
‫הם לא בטוחים.‬ ‫-בסדר.‬
‫תנו לנו רגע, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב, דבר ראשון.‬
‫לא ניתן ששום דבר יקרה לחברים שלך, בסדר?‬
‫אני אדאג לזה באופן אישי.‬
‫ראית איפה הם היו?‬
‫הם היו בבית של מקס.‬
‫הם מתכננים להרוג אותו.‬
‫להרוג את הנרי.‬
‫בסדר.‬
‫האם למקס יש שם משפחה?‬
‫מקס מייפילד.‬
‫בסדר. אז זה מה שיקרה.‬
‫יש לי אנשים בהוקינס,‬ ‫ואני אשלח אותם למקס מייפילד.‬
‫והם יעצרו אותו…‬ ‫-אותה.‬
‫יעצרו אותה ואת השאר‬
‫מהמשימה הטיפשית אך בעלת הכוונות הטובות‬
‫שהם מנסים לבצע.‬
‫לא, אל תשלח את האנשים שלך.‬
‫שלח אותי.‬
‫החברים שלך לא מוכנים לקרב הזה, אילבן.‬
‫וגם את לא.‬
‫את חייבת להבין,‬
‫כשאחת הורג, הוא לא סתם הורג.‬
‫הוא מכלה.‬
‫הוא לוקח הכול מהקורבנות שלו.‬
‫כל מה שהם וכל מה שיהיו אי פעם.‬
‫את הזיכרונות שלהם, את היכולות שלהם.‬
‫ואנחנו לא יודעים‬ ‫איפה הוא היה בשנים האבודות האלה.‬
‫אבל אם הוא שרד כל כך הרבה זמן,‬
‫ניתן רק להניח שהוא נעשה עוצמתי יותר.‬
‫לזלזל בו,‬
‫לנהוג בפזיזות,‬
‫יהיה מסוכן מאוד.‬
‫אני לא רוצה להכעיס אותך, אילבן.‬
‫ההישגים שלך הם לא פחות מנס.‬
‫באת אליי שבורה.‬
‫ולמדת ללכת שוב.‬
‫אבל אם את רוצה לעצור את אחת,‬
‫תצטרכי לעשות יותר מללכת.‬
‫תצטרכי לעשות יותר מלרוץ.‬
‫תצטרכי לעוף.‬
‫ואת לא מוכנה.‬
‫החברים שלי צריכים אותי.‬
‫עצרתי אותו בעבר, ואעשה זאת שוב.‬
‫אני מצטער. את לא יכולה.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫הכול אפשרי.‬
‫אני יכול להתקשר לסטינסון.‬ ‫יש לה קשרים ב"נליס". זה שעתיים מפה.‬
‫ואם נזדרז,‬ ‫אני בטוח שנוכל להיות בהוקינס לפנות ערב.‬
‫זו תהיה טעות חמורה.‬
‫אם נחכה, זו תהיה טעות עוד יותר חמורה.‬
‫מה אם אחת יפעל לפני שנספיק להילחם בחזרה?‬
‫אז מה הטעם בכל זה?‬ ‫-זה סיכון שניאלץ לקחת.‬
‫דחפנו אותה בעבר ותראה מה קרה.‬
‫היא הרימה באוויר מכל במשקל 4,500 ק"ג.‬
‫אתה לא מבין למה הוא מסוגל.‬
‫אולי אתה צודק.‬ ‫ואולי אתה מעריך אותו יתר על המידה.‬
‫בכל מקרה, זה לא משנה כי זו לא הבחירה שלנו.‬
‫הסכמנו שזה לא יהיה כלא.‬
‫נראה לה מה זה,‬
‫מה אנחנו יכולים להציע,‬
‫ואז זו הבחירה שלה‬ ‫אם היא רוצה להישאר או ללכת.‬
‫נכון, דוק?‬
‫טוב, אולי אתה לא מסכים,‬
‫אבל הנה היא, עומדת מולנו,‬
‫ובוחרת.‬
‫את בטוחה שאת רוצה לעשות את זה?‬
‫בסדר. תארזי את הדברים שלך, תיפרדי לשלום.‬
‫איך זה סוחב?‬
‫לא רע.‬
‫בהתחשב בכך שזה…‬
‫בית.‬
‫כן, זה…‬
‫זה טיפשי, אבל האמת שאני…‬
‫תמיד חלמתי שתהיה לי משפחה ממש גדולה.‬
‫אני מדבר על להקה שלמה של בני הרינגטון.‬
‫כאילו, חמישה, שישה ילדים.‬
‫שישה?‬ ‫-כן. שישה קטנטנים.‬
‫שלוש בנות, שלושה בנים.‬
‫ובכל קיץ,‬
‫חשבתי שכולנו, בני משפ' הרינגטון…‬
‫נידחס לתוך משהו כזה ו…‬
‫ונטייל במדינה.‬
‫את יודעת, הרי הרוקי, גרנד קניון,‬
‫אולי ילוסטון.‬
‫נסיים באיזו…‬
‫עיירת חוף בקליפורניה.‬
‫נבלה שבוע על החוף.‬
‫נלמד לגלוש או משהו.‬
‫זה נשמע נחמד.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫טוב, חוץ מהחלק של ששת הילדים.‬
‫זה נשמע כמו סיוט מוחלט.‬
‫לו רק היה לי קצת תרגול.‬
‫טוב. צודק.‬
‫אתה צודק.‬
‫היי.‬
‫אז חשבתי על זה,‬
‫שניים משלושת הקורבנות של וקנה‬ ‫נפגשו עם גברת קלי, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז נראה לי שיש סיכוי סביר‬ ‫שווקנה קילל תלמיד נוסף שלה.‬
‫נחזור למשרד שלה.‬ ‫נקרא את כל התיקיות שלה.‬
‫נחפש אזכורים לכאבי ראש,‬ ‫דימום מהאף, סיוטים.‬
‫נזהה את הקורבן הבא שלו.‬ ‫-לוקאס.‬
‫נארוב מול הבית שלו…‬ ‫-לוקאס, די.‬
‫אין לנו זמן לזה, בסדר?‬
‫וגם אם כן היה,‬
‫גם אם התוכנית שלך תצליח,‬
‫אנחנו נשים זר מוחלט בסכנה.‬
‫זר שאין לו מושג מול מה הוא מתמודד.‬
‫אני יודעת.‬
‫הוא משתמש בזיכרונות שלי נגדי.‬
‫אבל…‬
‫רק בזיכרונות הכי אפלים.‬
‫כמו עם כריסי ועם פרד, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫זה כאילו שהוא רואה‬ ‫רק את החלקים האפלים בנו.‬
‫אז אני פשוט ארוץ בכיוון הנגדי.‬
‫ארוץ אל עבר האור.‬
‫ואולי הוא לא יוכל למצוא אותי שם.‬
‫איך בדיוק את מתכננת לעשות את זה?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫אבל זה המוח שלי.‬
‫לא שלו, נכון?‬
‫אז אני אמורה להיות מסוגלת‬ ‫לשלוט במיקום שלי.‬
‫אני רק צריכה…‬
‫להרחיק אותו.‬
‫למצוא זיכרון שמח ולהתחבא שם.‬
‫להתחבא באור.‬
‫חשבת על זיכרון מסוים?‬
‫כן.‬
‫זה זיכרון מהתקופה…‬
‫הכי מאושרת שלי.‬
‫אני הייתי שם?‬
‫זה יומרני מצדך.‬
‫אבל כן.‬
‫יכול להיות שהיית שם.‬
‫טוב, אבל ברגע שאת מתחילה להתרומם,‬
‫אני מזעיק את קייט בוש.‬
‫בסדר?‬ ‫-טוב.‬
‫עשינו עסק.‬ ‫-עשינו עסק.‬
‫בואו. מכאן.‬
‫אם אני אקלוט אותך עושה שטויות, מבריח,‬
‫אני לא אהסס להרוג אותך.‬
‫האמת שאני רק מחפש סיבה. הבנת?‬
‫הפכת להיות תוכי, סוהר?‬ ‫אתה חוזר על אותו הדבר.‬
‫היית לכוד בתא עם האיש המשעמם הזה‬
‫ולא ניצלת את ההזדמנות כדי לחנוק אותו.‬
‫יפה, כן?‬
‫בבקשה תגיד לי שזו עוד בדיחה גרועה.‬
‫אמרת שיש לך מטוס.‬
‫מטוס!‬ ‫-לא.‬
‫אמרתי שאוכל להטיס אתכם הביתה.‬
‫וקטינקה תוכל להטיס אתכם הביתה, ציפור קטנה.‬
‫היא נקראה קטינקה על שם המאהבת הראשונה שלי.‬
‫גם לקטינקה היה ישבן יפהפה ועגול.‬
‫בדומה לזה.‬
‫זה לא יכול להטיס אותנו לאמריקה.‬
‫למה לא?‬
‫כל עוד הרוחות לא חזקות מדי‬
‫וחבריכם מהצבא לא יירטו אותנו,‬
‫נוכל להגיע לחוף.‬
‫שם, בזמן שנתדלק,‬
‫נטבול בעירום במים קפואים‬ ‫ונתנקה מהטינופת.‬
‫ואז נטוס איתה את שארית הדרך.‬
‫סוף טוב.‬
‫טוב, מה המקום הכי רחוק שקטינקה הגיעה אליו?‬
‫איתי, היא עדיין בתולה.‬
‫לא קטינקה אמיתית. אלוהים, לא.‬
‫הקטינקה הזאת, לא.‬
‫אבל הקטינקה הזאת, חדשה מהניילונים.‬
‫אבל אני בטוח שהיא תמריא‬ ‫כשתינתן לה ההזדמנות.‬
‫היא רק זקוקה לכיוון קל.‬
‫הזהרתי אותך, ג'ים.‬ ‫-בסדר.‬
‫לירות בו עכשיו? או אחר כך?‬
‫מה עם אוונס?‬
‫בטח יש לו אנשי קשר‬ ‫או מרגלים שיוכלו לעזור לנו כאן.‬
‫אפשר לעשות את זה?‬
‫אפשר להתקשר לארה"ב?‬
‫כן, שלום, גברתי.‬
‫אני רוצה לבצע שיחה לארה"ב.‬ ‫קרוב משפחה חולה מאוד.‬
‫נכון. כן. המספר הוא…‬
‫המספר?‬
‫זה 775…‬
‫…305…‬
‫…3450.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫איך נראה לך שזה עובד?‬
‫הם יתקשרו בשבילנו, ואז הם יחזרו אלינו.‬
‫כמה זמן זה ייקח?‬
‫חמש דקות. חמש שעות.‬
‫חמישה ימים. מי יודע?‬
‫וכשנקבל את השיחה,‬
‫תניחו שהקג"ב יהיו על הקו,‬ ‫יאזינו לכל מה שתגידו.‬
‫אז,‬
‫אני מציע שתדברו בקודים.‬
‫תגידו את הדבר הלא נכון…‬
‫והם יעלו עלינו כמו זבובים על חרא.‬
‫ברוכים הבאים לברית המועצות.‬
‫- אזור מלחמה -‬
‫הלכה התוכנית להימנע מכפריים כועסים.‬
‫בואו… נזדרז.‬
‫כן.‬ ‫-בהחלט.‬
‫כמה כאלה אתה חושב שנצטרך?‬ ‫-חמישה או שישה.‬
‫מה תעשי, רובין? תעמדי פה ותבהי?‬
‫שתוק.‬
‫אלוהים. הבהלת אותי.‬
‫וואו. את הולכת לרסס אותי עם זה?‬
‫אם זה יחזיק אותך קצר, כן.‬
‫רואה? לא כזה מפחיד.‬
‫רובין.‬
‫מי זאת?‬
‫מישהי מהתזמורת.‬
‫כמה זה?‬
‫מאה עשרים דולר, תשעים ותשעה סנט.‬ ‫אני אוסיף גם 20 מחסניות.‬
‫היי, אפשר לראות‬ ‫את המגנום 357 היפהפה הזה, בבקשה?‬
‫בטח.‬
‫בבקשה, בן.‬
‫תודה.‬
‫ננסי וילר.‬
‫אני מופתע לראות אותך כאן.‬
‫כן, טוב, פשוט…‬
‫תקופה מפחידה.‬
‫אני…‬
‫מצטערת על כריסי.‬
‫רוצה את העצה שלי?‬
‫רובי ציד טובים בעיקר‬ ‫להריגת ציפורים קטנות.‬
‫כלומר, יש להם כוח, בטח, אבל אין הרבה טווח.‬
‫וזה יאלץ אותך לירות מטווח קרוב,‬
‫ומישהו יכול פשוט לתפוס את הקנה ככה.‬
‫ולהזיז אותו.‬
‫את נראית לחוצה.‬
‫כמו שאמרתי,‬
‫תקופה מפחידה.‬
‫עכשיו, אחיך, הוא…‬
‫הוא איתך פה במקרה?‬
‫מייק?‬
‫מייק.‬
‫לא.‬
‫אני רק שואל כי הוא…‬
‫הוא חבר בהלפייר, נכון?‬
‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר.‬ ‫-מה עם החברים שלו?‬
‫הם כאן איתך?‬
‫אתה מוכן לשחרר?‬
‫תשחרר.‬
‫למה לוקח להם כל כך הרבה זמן?‬
‫מה קרה?‬ ‫-צריך לזוז.‬
‫חבריך הוותיקים כאן.‬ ‫-חרא!‬
‫קדימה!‬ ‫-אני נוסע! שבו!‬
‫זה אמור להיות מימין.‬
‫אין כאן שום דבר.‬
‫כבר הגענו?‬
‫כבר? עברו תשע שעות.‬ ‫-זה חייב להיות פה איפשהו.‬
‫מה אנחנו מחפשים, חברים?‬
‫מתקן כלשהו.‬ ‫-גדר. בניין.‬
‫או כל סימן לחיים יהיה נחמד.‬
‫מתי החלטנו שנינה היא בניין ולא אישה קטנה?‬
‫נשמע לי כמו אישה קטנה.‬
‫זו לא אישה קטנה.‬
‫יהיה קשה לראות אישה קטנה במדבר הזה.‬
‫איך הוא עדיין מסטול?‬ ‫-אתה בטוח שהחישובים שלך נכונים?‬
‫כן, הם נכונים.‬
‫במאה אחוז, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אולי קווי הרוחב והאורך שגויים.‬
‫אתה באמת מפקפק בסוזי?‬ ‫-היא גאונה.‬
‫גם גאונים טועים.‬ ‫-היא לא טעתה.‬
‫אם האישה מספיק קטנה,‬ ‫היא יכולה להתחבא מאחורי עץ קטן.‬
‫תפסיק! רק…‬
‫אאוץ'.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫אני עוצר אותנו לפני שנמשיך ללכת לאיבוד.‬
‫טוב, תן לי את נקודות הציון.‬ ‫-טוב.‬
‫קו האורך הוא 116 מעלות, חמש דקות ו-17…‬
‫תאט.‬
‫נינה!‬
‫נינה.‬
‫נינה?‬
‫נינה!‬
‫לכל השדים והרוחות.‬
‫טוב. תרד ישר למטה. ישר…‬
‫בול, כמו שאמרתי.‬
‫זה פשוט לא הגיוני.‬ ‫-יו, חבר'ה!‬
‫חברים!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫בואו תראו את החרא הזה!‬
‫מה זה?‬
‫אתם צריכים לראות כדי להאמין, חבר'ה!‬
‫קדימה! תזדרזו!‬
‫קדימה! פרונטו!‬
‫טוב.‬
‫אז זו לא אישה קטנה בשם נינה.‬
‫אבל אמרת כל סימן חיים, נכון?‬
‫נכון.‬
‫טוב,‬
‫אלה לא עקבות של צמיגים רגילים, חבובים.‬
‫כלומר, תראו את עובי המפלצות האלה.‬
‫הם שמנים. ואתם יודעים מה זה אומר.‬
‫הצבא.‬
‫אנחנו צריכים ללכת.‬
‫לא הייתי עושה את זה‬ ‫אם לא חשבתי שהיא מוכנה.‬
‫אבל בכל מקרה,‬ ‫אני לא חושב שיש לנו ברירה אחרת.‬
‫מה את חושבת?‬ ‫-אין ברירה.‬
‫כן.‬
‫אבל אולי ייקח לי קצת זמן.‬ ‫-הכי מהר שתוכלי.‬
‫גם ככה ייקח לנו שעתיים להגיע לנליס.‬
‫ואלן, עוד טובה אחת.‬
‫תוכלי לשלוח מישהו לבית של מקס מייפילד?‬
‫יש שם ילדים שצריך לדאוג להם, בסדר?‬
‫אלן? הלו?‬
‫סאם? הלו?‬
‫למה נפלו פניך, דוק?‬
‫אנחנו רק רוצים לדבר.‬
‫לא! רגע!‬
‫לא!‬
‫מה…‬
‫את לא יכולה לעזוב, אילבן.‬
‫איפה ד"ר אוונס?‬
‫ד"ר אוונס שינה את דעתו.‬
‫אני יודע שאת רוצה ללכת אליו,‬ ‫ולא אוכל לעשות דבר‬
‫כדי למנוע ממך לפתוח את הדלת בכוח.‬
‫אבל אם אנשיי ישמעו אותך מגיעה,‬
‫הם יהרגו אותו.‬
‫ולבד, לעולם לא תמצאי‬ ‫את הדרך מהמדבר לחברייך.‬
‫זה מה שנעשה.‬
‫את ואני נשלים את העבודה שלנו ביחד.‬
‫וכשאחליט שאת מוכנה,‬
‫נחזור להוקינס ביחד.‬
‫אבא ובת.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫כי אין ברירה אחרת.‬
‫יש ברירה.‬
‫רק אחת נכונה.‬
‫ואתה מקבל החלטות נכונות?‬
‫אני מנסה.‬
‫קיבלת החלטה נכונה עם אמא?‬
‫ארבע מאות חמישים.‬
‫אמא שלך הייתה חולה, אילבן.‬
‫היא סיכנה את עצמה ואחרים.‬
‫היא הביאה אקדח לבית החולים. היא הרגה אדם.‬
‫בית חולים?‬
‫לא.‬
‫כלא.‬
‫כל מה שעשיתי היה לטובתך.‬
‫להגנתך.‬
‫והנרי?‬
‫החזקת את הנרי במעבדה הזאת.‬
‫עם הילדים.‬
‫זה היה לטובתנו?‬
‫זו הייתה בחירה נכונה?‬
‫לא היה לי מושג מה הנרי יעשה.‬
‫דאגתי לך.‬
‫אהבתי אותך. אהבתי את כולכם.‬
‫אפילו את הנרי?‬
‫כן.‬
‫ניסיתי לעזור להנרי, להבין אותו. כן.‬
‫כן, דאגתי לו.‬
‫אפילו אחרי מה…‬
‫מה שהוא עשה?‬
‫כן.‬
‫כי ידעתי שאכזבתי אותו.‬
‫אז הבוקר,‬
‫אמרת שהאמנת שהוא חי באפלה.‬
‫בגלל זה חיפשתי באפלה?‬
‫חיפשתי אותו? את הנרי?‬
‫לא.‬
‫היינו מרוכזים בסובייטים.‬
‫ידעת את זה.‬
‫"אבא לא אומר את האמת."‬
‫הנרי אמר את זה.‬
‫ועכשיו את סומכת על הנרי?‬
‫הנרי, שתמרן אותך כמו איזו מריונטה?‬
‫את זו ששחררה אותו מהכלא שלו.‬
‫את.‬
‫ועכשיו את כועסת על עצמך,‬
‫ואת מוציאה את הכעס עליי‬
‫ואת מסכנת הכול.‬
‫לא.‬
‫לא, אתה.‬
‫אתה סיכנת הכול.‬
‫אתה שיקרת.‬
‫אתה אילצת אותי לחפש אותו.‬
‫השער.‬
‫מצליף המוחות.‬
‫כל כך הרבה מתים.‬
‫הכול בגללך.‬
‫כי לא יכולת להפסיק.‬
‫לא יכולת לשחרר אותו.‬
‫באתי הנה כדי לנסות להבין מי אני.‬
‫כדי לראות אם אני…‬
‫אם אני המפלצת.‬
‫אבא!‬
‫ועכשיו אני יודעת את האמת.‬
‫זו לא אני.‬
‫זה אתה.‬
‫אתה‬
‫המפלצת.‬
‫אני אפתח את הדלת,‬
‫ואעזוב‬
‫עם ד"ר אוונס.‬
‫אם תנסה לעצור אותי, אני אהרוג אותך.‬
‫בקרוב תראי את האמת, אילבן.‬
‫זה חוקי?‬
‫האמת שנראה לי שזה פשע.‬
‫כן.‬
‫אבל זה מבטיח דבר אחד.‬
‫אני לא אפספס.‬
‫איך ההרגשה?‬ ‫-קל. אבל עמיד.‬
‫קטלני.‬
‫אבל אמין.‬
‫הקשיבו לי עכשיו.‬
‫לא תהיה יותר נסיגה‬
‫מאדי המגורש.‬
‫היי, אתה ממש מוכן לעלף עטלף.‬
‫הבנת?‬
‫לעלף עטלף.‬
‫ל-ע-ל-ף.‬
‫לא?‬
‫חשבתי שהיו לי כמה טובות.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫בן זונה!‬
‫בלי וודג'י!‬
‫אל תשתנה,‬
‫דסטין הנדרסון.‬
‫תבטיח לי?‬
‫זה לא בתכנון.‬
‫יופי.‬
‫-יופי.‬
‫היי, סינקליירים.‬
‫איך מתקדמות החניתות?‬
‫תהפוך את האגודל הארור שלך.‬
‫מה?‬
‫זה רופף מדי, לוקאס.‬
‫זה לא משחק כדורסל‬
‫שבו שורקים כשהנעליים שלך נופלות.‬
‫טוב, רק שיהיה ברור,‬ ‫הנעליים שלי אף פעם לא נפלו.‬
‫טוב, שיהיה ברור,‬
‫קשה לנעליים שלך ליפול כשאתה יושב על הספסל.‬
‫ועם זאת,‬
‫את מגיעה לכל משחק.‬
‫חוץ מהאחד שבאמת שינה משהו.‬ ‫ואמא ואבא הכריחו אותי.‬
‫קשקוש. אמא ואבא לא יכולים‬ ‫להכריח אותך לעשות כלום.‬
‫אפילו שאתה מפסידן שיושב על הספסל,‬
‫אתה עדיין אחי.‬
‫רק עובדות.‬
‫זה פשוט לא הגיוני.‬ ‫-מה לא הגיוני?‬
‫זה היה דן שלטר.‬ ‫הוא סיים ללמוד לפני שנתיים.‬
‫אז?‬ ‫-אז הוא בקולג'.‬
‫מה שאומר שהוא ביקר בחופשת האביב.‬
‫"נעורים בקצב מהיר" הוחזר,‬ ‫לא יודע, לפני שבוע?‬
‫אלא אם יש לה אח חרמן‬ ‫שאנחנו לא מודעים אליו.‬
‫וזה אפשרי.‬
‫או שהיא ממש בקטע של ג'אדג' ריינהולד?‬
‫סטיב.‬ ‫-לא.‬
‫מה?‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫ואני לא מבינה למה לך אכפת עם כל מה שקורה.‬
‫למען האמת, אני מרגישה שזה‬ ‫הזמן המושלם לאכזבה הזאת כי…‬
‫בהשוואה לסוף העולם, חשיבות חיי האהבה שלי‬
‫נמוכה באופן מרהיב.‬
‫כן.‬
‫אני מבין אותך, אבל…‬
‫עדיין יש לי תקווה.‬
‫לא לכל דבר יש סוף טוב.‬ ‫-כן, תאמיני לי, אני יודע.‬
‫אני לא מדברת על רומנטיקה כושלת.‬
‫פשוט…‬
‫יש לי…‬
‫תחושה איומה ש…‬
‫יכול להיות שלא נצליח הפעם.‬
‫את חושבת שלא כדאי שנעשה את זה?‬
‫אני חושבת שאנחנו‬ ‫חבורת טיפשים מטורפים, אבל…‬
‫מי יעצור אותו אם לא אנחנו?‬
‫אנחנו חייבים לנסות, נכון?‬
‫כן.‬
‫להריגת וקנה.‬
‫או הנרי.‬
‫או אחת.‬
‫זה רק אמצעי זהירות, אילבן.‬
‫אני לא מתכוון להפעיל אותו.‬
‫אני מקווה מאוד‬
‫שסיימנו לריב.‬
‫אני יודע.‬
‫את כועסת עליי.‬
‫אבל זו הייתה הדרך היחידה.‬
‫הדרך הכי טובה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-זה סאליבן.‬
‫הם מצאו אותנו.‬
‫קדימה!‬
‫שלוש! שתיים! אחת!‬
‫לכו אחורה!‬ ‫-זוזו!‬
‫צאו החוצה!‬ ‫-קדימה!‬
‫תוציאו אותם מפה!‬ ‫-אין זמן!‬
‫תתפנו עכשיו!‬
‫קדימה!‬
‫זהירות! אש!‬
‫אילבן, אנחנו צריכים ללכת.‬
‫מה קורה?‬ ‫-הם באו להרוג אותך.‬
‫השטח פנוי!‬ ‫-השטח פנוי!‬
‫תתפצלו ותחפשו בזוגות.‬ ‫היקס, עלה לקומה העליונה.‬
‫כן, המפקד.‬
‫המפקד?‬
‫מצאנו משהו שתרצה לראות.‬
‫ובכן.‬
‫מה קרה פה?‬
‫אמא ואבא רבים?‬
‫בסדר.‬
‫בוא ננסה שוב, בסדר?‬
‫איפה הילדה?‬
‫לאן נראה לך שאתה הולך, דוק?‬
‫למה שלא תירה לפניו?‬ ‫-אני עובד על זה.‬
‫והוא נפל.‬
‫ויקטור-שתיים-סיירה, כאן צ'רלי-לימה-גולף.‬
‫האם שומע, עבור?‬
‫ויקטור-שתיים-סיירה, שומע, עבור.‬
‫יש לנו עיניים על המטרה.‬
‫מבקש רשות לירות, עבור.‬
‫ג'ק, אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫זה נגמר, סאם.‬
‫רגע! אני יכול להכניס אותה לתרדמת.‬
‫תרדמת מלאכותית.‬
‫יש לנו סמים. נוכל לעשות את זה פה.‬
‫ונראה אם הרציחות ימשיכו לקרות.‬
‫אם אתה צודק, אם ההרג ייפסק,‬ ‫תנתק אותה מהמכשירים.‬
‫למעשה, אעשה זאת בעצמי.‬
‫אבל אם אתה טועה בקשר לזה,‬
‫אלוהים, אנחנו נזדקק לה.‬
‫ג'ק.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אני מתחנן בפניך.‬
‫תירה.‬
‫בן זונה שכמוך!‬
‫לא! בן זונה שכמוך!‬
‫יש אישור. תירה.‬
‫אזרחים. שעה חמש.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫הנה היא!‬ ‫-איפה?‬
‫על הקרקע!‬ ‫-מה החבר'ה האלה עושים על הקרקע?‬
‫זה דם?‬ ‫-חרא.‬
‫ויקטור-שתיים-סיירה,‬ ‫רכב אזרחי מתקדם לעברנו.‬
‫תתעלם ממנו. רק תחסל את הילדה.‬
‫קיבלתי. תתעלם מהרכב האזרחי. תירה.‬
‫מצאתי אותך.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה? תתייצב!‬ ‫-לא יודע. משהו לא בסדר!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫לעזאזל!‬
‫חרא!‬
‫אני מאבד אותו, בנאדם!‬
‫חרא!‬
‫-חרא! אני לא שולט בו!‬
‫חרא!‬
‫אילבן!‬
‫אילבן.‬
‫מייק.‬
‫זה באמת אתה?‬
‫זה אני.‬
‫אני כאן.‬ ‫-בסדר.‬
‫כולם כאן.‬
‫חרא.‬
‫אוי, חרא.‬
‫אילבן.‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫אנחנו צריכים לזוז.‬
‫צריך לקחת אותך מכאן.‬
‫אבא.‬
‫אילבן.‬
‫אני רוצה שתדעי‬
‫שאני גאה בך.‬
‫כל כך גאה.‬
‫את…‬
‫המשפחה שלי.‬
‫ילדתי.‬
‫רק רציתי‬
‫לעזור לך.‬
‫להגן עלייך.‬
‫כל מה שעשיתי‬
‫היה בשבילך.‬
‫אני צריך שתביני.‬
‫בבקשה תגידי לי שאת מבינה.‬
‫בבקשה.‬
‫היה שלום, אבא.‬
‫צריך להגיע להוקינס.‬ ‫-אני יודע. ונעשה זאת.‬
‫אבל צריך לקחת אותך למקום בטוח.‬ ‫הם ירדפו אחרינו.‬
‫לא, צריך להגיע להוקינס הלילה.‬
‫בחיים לא נספיק. זה יותר מ-3,000 ק"מ.‬
‫צריך למצוא דרך.‬
‫אם לא, הם ימותו.‬
‫מי ימות?‬
‫אל, מי ימות?‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬