אני לא ישן היטב.
סיוטים.
קשה לי להאמין שאני היחיד שזה קורה לו לאחרונה.
אבל נראה שוויילי ישן היטב.
הלו. - בוקר טוב.
בוקר טוב. הכול בסדר?
כן, אני רק מתקשר כדי לבדוק מה שלומך וכדי להגיד בוקר טוב.
טוב, תודה. בוקר טוב.
מה שלום הכלב שלך? - הוא לא הכלב שלי, בסדר?
הוא כלב והוא כלב שנוחר ובועט מתוך שינה.
אז הוא... לצערי הוא...
מה המילה?
"אונהאלטבר"? "אוקונגפתקי"?
לא ניתן להחזקה.
כן. הוא כלב שאינו ניתן להחזקה.
כדאי שאלך לעבודה,
אבל תהיתי אם שמעת משהו.
על הבחורה ממשפחת סיגל?
כן.
מאז שהתקשרת אליי לפני ארבע שעות?
לא, בצד שלי הכול שקט.
בסדר. זה טוב. נדבר אחר כך. תודה...
שוגר, אחזור על זה, לא מוצא חן בעיניי שאתה עובד על התיק הזה.
אני יודע.
למה היא כל הזמן אומרת את זה? ממה היא חוששת כל כך?
כלומר, מלבד הסמים והסיוטים
ומכך שלפעמים היד שלי רועדת
אני בסדר גמור.
עוד יום יפהפה בקליפורניה.
היי, ניסיתי להתקשר אלייך.
אני מצטערת. הייתי צריכה לישון. כיביתי את הטלפון. מה קרה?
אמש איש אחד...
מצטערת, אני מכינה ארוחת בוקר. איש אחד בא לכאן
ושאל על כרמן ועלייך. - שיט.
לא אמרתי כלום. העמדתי פני טיפשה.
"מה אני יודעת על אחותי
ועל העניינים שלה?" כן? - בסדר.
אני פשוט לא חושבת שהוא האמין לי.
אני מצטערת שאני מטרידה אותך, אבל הילדים שלי כאן
והבחור הפחיד אותי מאוד.
זה בסדר. אני בדרך. - בסדר.
ברצינות?
אני... לא התכוונתי.
עבודה מעולה, תרזה. סופר-דופר.
היי. את בסדר?
אני מצטערת מאוד, אבל לא הייתה לי ברירה.
הנה היא. סוף כל סוף. מלאני מתיוס.
צ'ארלי -
צ'ארלי היא ידידה ותיקה שאני אוהב לעבוד איתה.
כן.
היא אזרחית, אבל אני בוטח בה.
הייתי במקלחת.
מה קורה?
איפה?
בסדר, אני בדרך.
כרגע היא פוקחת עין על מלאני מתיוס.
לא שאני חושב שמלאני עומדת מאחורי ההיעלמות של אוליביה,
אבל מאז השיחה שלי איתה אתמול ברור לי
שהיא יודעת יותר משהיא מגלה.
היי. לשוגר יש כלב? - היי, צ'ארלי.
הוא לא שלי. כמה זמן היא כבר שם?
שמונה דקות וחצי.
מה היה המצב שלה? איך היא נראתה?
אני לא יודעת, שוג, היא נראתה כמו אישה שנוהגת במכונית שלה
ממקום אחד לאחר. - א-הא.
אתה חושב שאוליביה סיגל נמצאת שם? - אין לי מושג מי נמצא שם, צ'ארלי.
את רואה הטנדר אף-150 החדש הזה?
כן. - טנדר נחמד.
כן, יחסית לשכונה כזו הוא נחמד מאוד. - א-הא.
את רואה את הטנדר שממול? בדיוק אותו הדבר, אף-150.
את רואה את הבחור המלחיץ שיושב במושב הקדמי?
הוא לא מאזין למוזיקה, לא מביט בטלפון שלו. פוקח עיניים.
הו, כן. הוא עובד. - א-הא.
זה לא מוצא חן בעיניי.
אלך להציץ.
אם לא אחזור בעוד עשר דקות...
הבנתי. ואמסור לרובי את מספרי לוחיות הרישוי.
בסדר.
שוב, כפי שאמרתי, אין לי מושג.
כן. - אבל מכיוון שהחבר שלך קליפורד
הוא חתיכת חרא שמכה את אשתו ולפי מה שאני רואה
הוא גם החשוד העיקרי ברצח אחות של תרזה,
אילו הייתי יודעת איפה הוא,
הייתי אומרת זאת למשטרה הרבה לפני שאתה שאלת.
אני חושב שאת משקרת.
באמת שאני לא יודעת.
אלוהים אדירים, אני לא יכול... בואי ננסה משהו אחר.
וסקז, כנראה כרמן.
נער ארוחת הבוקר, אתה יכול להביא את ה...
אוליביה קשורה לכרמן וסקז
שקשורה לקליפורד קרטר שקשור למלאני...
לא, אני מבין. זה בהחלט מסתדר.
ההיגיון מסתדר לי.
אבל ברמה הלא הגיונית, האינטואיטיבית...
שקשורה למי שנמצא שם למעלה,
אז... - שיט.
לא עכשיו. אני חייב לפעול.
לא עכשיו.
אני חושב שאת משקרת, אבל אני לא בטוח לגמרי
כי הטיעונים שלך הגיוניים.
אז אנחנו נכניס את היד של תרזה החברה שלך לתוך הבלנדר...
לא עכשיו.
נפעיל אותו... - מה?
ונראה מה יקרה. - מה?
את תצרחי. כמובן, זה ברור.
הילדים בחדר השני ישמעו אותך צורחת... - אל תעשה את זה, בבקשה.
ויתחילו לבכות.
אבל מה את תעשי? - תפסיק, בבקשה.
מה תגידי אז על קליף?
זה מה שמסקרן אותי באמת.
נו, כבר.
אז בואו נראה.
לא! בבקשה. - בסדר! אלוהים אדירים, אגלה לך!
אני יודע. - לא!
תפסיק!
תרזה, פתחי את הדלת!
תרזה, אני יודע שאת שם. אני שומע אותך, פתחי את הדלת. קדימה.
כל המרבה הרי זה משובח.
קדימה, תרזה.
דיברנו על זה, תרזה.
כשאני מתקשר, את עונה.
אני מצטער על הדלת. הכנו שייקים.
מי האנשים האלה?
מי אתה, חבר?
קודם כול, אני לא חבר שלך. אני פקיד בית המשפט.
ושנית, אני קצין המבחן של תרזה וסקז.
אתה קצין המבחן שלה?
המקום הזה נראה נורא. נורא. מה תעשי?
שכחת שיבואו לכאן מהשירות לרווחת הילד בעוד שעה?
שכחת שיש לך פגישה. שכחת. שכחת את... יופי.
בסדר, כולם החוצה. קדימה. החוצה. אתה, אתה, אתה, אתה, החוצה.
את תישארי ותעזרי לה לנקות. החוצה!
אני אתחיל לבדוק פאקינג תעודות זהות
כדי לדעת אם עוד מישהו כאן הפר את תנאי הערבות שלו.
החוצה! קדימה. החוצה, חבר. החוצה.
לא, לא, אחי.
מה "לא, לא"? החוצה!
החליפה הזו? השעון הזה? לא.
קצין מבחן אמיתי יכול לעבוד כל החיים שלו
ולא יהיה לו כסף לחליפה כזו.
החליפה מוצאת חן בעיניך?
למה שלא תגיד לי מי אתה באמת, חבר?
למרבה הפלא אני שוקל לעשות זאת. אבל אולי במקום זאת...
מה?
זו בטח צ'ארלי.
מה?
מה נסגר?
אתה בא איתי.
הן לא זזות מכאן. - בסדר.
אל תזוזו.
תביאי את הילדים. - מה נסגר, שוגר?
בדיוק.
אמרתי לך לשמור על הטנדר הזה כאילו שהוא אימא שלך.
אני יודע.
פאק.
תודה. - בסדר.
בסדר, צ'ארלי, תרחיקי אותן מכאן. - הבנתי. היי, מה עם הכלב?
בוס.
זה תרגיל.
תתקשרי אל מני.
אין תשובה.
בסדר. אנחנו חייבים לזוז. - מה? מה?
אנחנו חייבים לזוז.
אני לא מאמינה שעקבת אחריי.
קדימה, תיכנס. כלב טוב.
בסדר. אני אחזיק אותך.
שלום, זר. איזו הפתעה נחמדה.
אני מקווה שלא מפריע לך שאני בא לבקר במפתיע.
בלי להודיע מראש.
לא, בכלל לא.
אתה רוצה להיכנס?
אז אני צריך טובה.
ברור שאתה צריך.
ג'ון סטיבן שוגר, נולד ב-2 בספטמבר 1976 בשגרין פולס, אוהיו.
אח אחד. אבא שלו היה חשמלאי.
הוא מת כשג'ון היה בן 12. אמו מורה בפנסיה.
בוא נראה. ילד נבון.
קיבל ציונים טובים בבית הספר הציבורי שלו.
היה הסטודנט הטוב ביותר בוואסר. אחר כך... זה נהיה מעניין,
הוא נרשם לדי-אל-איי במונטריי.
זה בית ספר צבאי לשפות. קורס מזורז אינטנסיבי ביותר.
רוסית, ספרדית, אורדו, הכול.
האנשים האלה לומדים בשבועות דברים שלוקח שנים ללמוד.
מה אתה אומר?
אז מי לומד שם? - כל מיני אנשים.
קציני צבא, עובדים עתידיים במשרד החוץ,
דיפלומטים זרים. - מרגלים עתידיים?
כן. מי הבחור הזה, קני?
תמשיך לחפור.
אני שמח שלא קרה לך שום דבר.
אני שמח שלא נפגעת.
את חייבת לספר לי מה קורה.
למה היית שם?
מאיפה את מכירה את תרזה?
אני מתנדבת בבית מחסה.
אני עובדת שם ועוזרת לנשים לצאת ממערכות יחסים עם התעללות.
לפני זמן מה עזרתי לתרזה להתרחק מהבעל המסויט שלה.
ואז... לפני חודש התקשרה אליי אחותה כרמן.
שתיהן נשים נפלאות. לשתיהן היה מזל מחורבן עם גברים.
ואוליביה עזרה לי אז. כלומר, היא אהבה את זה.
זה עזר לה לשכוח את הצרות שלה, כמו שזה עוזר לי.
זה מרחיק אותך מהשדים שלך ומהבולשיט שלך ו...
היא אהבה את כרמן. הן נעשו קרובות מאוד.
ובמהלך התקופה הזו אוליביה... היא לא השתמשה? היא לא...
היא הייתה נקייה.
עד...
מה? מה אז? משהו קרה.
באותו לילה היא התקשרה אליי מהבית של כרמן.
היא הייתה מפוחדת מאוד.
זה לא טוב.
כרמן לא ענתה
וניסיתי להתקשר אליה.
אז החלטתי לבוא לכאן.
יש כאן דם והיא...
כרמן, היא...
אז התחלתי להתקשר למשטרה, חייגתי.
היה אקדח על האח
וזה לא היה הגיוני בכלל ופתאום בחור אחד נכנס לכאן.
הוא נשא שק של גופה.
כלומר, מי פאקינג מחזיק שק של גופה ביד?
כלומר, מי... מי?
האקדח היה שם. הוא היה שם.
הוא ראה אותי. כלומר לא מצא חן בעיניו כשראה שראיתי אותו.
ואז...
כן.
לא התכוונתי. לא התכוונתי. - זה בסדר.
היא לא עשתה שום דבר רע.
למה לא התקשרת למשטרה? - אמרתי לה שוב ושוב,
"היינו צריכות להתקשר" ו... היא סירבה.
היא חששה מהשערורייה. - איזו שערורייה?
ראיתי את גיליון ההרשעות של קליפורד.
המשטרה הייתה נותנת לה ציון לשבח ועיסוי בכפות הרגליים.
היא תעשה הכול למען המשפחה שלה. המשפחה שלה קודמת לכול.
הם לא הופיעו בצהובונים במשך שנתיים...
וואו. - ואז זה קרה.
היא נלחצה. שתינו נלחצנו.
זו הייתה הפעם האחרונה שפגשתי אותה.
אני... כלומר, היא הילדה שלי.
לפחות כך אני רואה אותה.
אבל זה היה טיפשי.
היא עושה הרבה דברים טיפשיים, אבל גם אני.
אז פאקינג מילא.
את אוהבת אותה.
שמעי, אני חושב שאם כבר עושים משהו מטופש,
זה התירוץ הטוב ביותר.
מילים של מזל בתולה אמיתי.
אנחנו נמצא אותה, בסדר? באמת.
אני אמצא אותה.
אני מבטיח.
מי אתה, ג'ון שוגר?
גישה לא מזוהה -
שדרות לייקן 1551 -
מי זה?
הסוכנות לביטחון לאומי -
תיק אישי מסווג -
אז הוא יצא מדי-אל-איי והתגייס לחיל הנחתים.
חיים מוזרים.
אז אין לו אישה וילדים?
איך אאיים עליו?
יש תמיד את האם.
זה נכון.
הלן שוגר
מתגוררת כרגע בפלאגסטאף, אריזונה.
ראיתי את העריכה הראשונית, ברני. הוא מבריק.
עם זה אני לא יכול להתווכח. הוא נפלא שם. באמת.
זה ישנה את חייו.
הבן שלנו יהיה מועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר כילד,
הוא יזכה בפרס השחקן הטוב ביותר עכשיו.
אני באמת חושבת שיש לו סיכוי. מה קרה?
יש סיכוי שמעלליו של דייווי יתפרסמו.
גלה לי את השם שלה, אוודא שהיא לא תאמר מילה.
זה מורכב יותר.
הבלש.
כן, שוגר.
דייווי אמר לי שהוא עוזר לך בזה.
הוא פשוט ישב והשתעמם.
וכשהוא משועמם, הוא מסתבך בצרות.
אז נתתי לו משימה. - כן.
מה?
הצלחה?
בהחלט, אחי.
נבון מאוד. - תודה.
הצלחתי בגדול.
אז מה דעתי על הסיפור של מלאני?
אני לא יודע. אחרי כל ימיה כילדה רעה,
אוליביה לא רצתה להביך שוב את המשפחה שלה.
הגיוני.
בכל אופן, זה מסביר את העובדה שהיה איש מת בתא המטען שלה.
ומה קרה אז? כשהחרדה שוככת
מתקשרים ומנסים להשיג עזרה, לא?
אבל אוליביה לא עשתה זאת. זה מה שמדאיג אותי.
שמישהו שנמצא איפשהו לא רוצה שהיא תתקשר לאף אחד.
להצליח לבד. הוא חייב קצת עזרה.
בסדר, קערת המים שלך מלאה.
קלינטון יביא לך ארוחת ערב. יש לך סרט.
אתה משוגע?
לא עד כדי כך.
להתראות, גברת דיטריקסון. - מה הבעיה?
בחיי. זה סרט טוב.
את רוצה לחסל אותו, מה?
קלאסיקה. - זה דבר נורא להגיד.
מה את חושבת שאני בכלל?
בחור שנכנס לסלון של בחורה יפה
ואומר, "אחר צהריים טובים, אני מוכר ביטוח תאונות"?
סוסאייטה פוליגלוט קוסמופוליטה -
אני באמת חייב ללכת לדבר הזה?
כן, אני באמת חייב.
אני חושבת שאתה אדם מחורבן.
אתה בר מזל. - אני חושב שאת נפלאה,
כל עוד אני לא בעלך. - הסתלק מכאן.
אסתלק מכאן ועוד איך, בייבי. - בסדר.
אסתלק מכאן מהר מאוד.
אל תחכה לי ער.
זה לא שאני לא נהנה ממסיבה טובה.
חברים ותיקים, מוזיקה טובה. מה יש לא לאהוב?
בכל אופן, אני כאן. מספיק עם התלונות. בואו נגמור עם זה כבר.
זו המסיבה הכי משעממת שהייתי בה.
הקשיבו, בבקשה!
הקשיבו!
אדבר בשפה של המדינה הזו,
ברשותכם.
אמרו לי שאני צריכה לתרגל.
שוב אנחנו כאן.
אנחנו מתפזרים וחוזרים.
אנחנו יוצאים לעולם ועושים את העבודה שלנו.
את העבודה החיונית שלנו. את העבודה שאסור לנו להיכשל בה.
אבל הערב אנחנו שבים אלה לאלה.
אני שמחה מאוד לפגוש כל אחד ואחד מכם...
כאן, בריאים ושלמים.
עכשיו, יש אוכל, יש משקאות,
יש את "עוגת מיה לימדה את עצמה איך להכין עוגת מלאכים".
אז ברוכים הבאים.
אתם חובשים כובע גדול ומורחים המון "קרם הגנה",
אבל אז יוצאים החוצה...
כאילו שהעור שלכם מתוח מדי.
ואתה, שוגר?
החוף?
אתה אוהב ללכת לחוף? - כן.
אני מת על החוף.
סלחו לי.
רובי צדקה. אתה נראה טוב מאי פעם.
היי, הנרי. לא ראיתי שנכנסת.
לא, הרגע נכנסתי. עבודה.
הכול בסדר? - כן, הכול מעולה.
בוא, שמעתי שיש עוגה.
צומת שיבויה, אתה מכיר אותו?
לא הייתי שם מעולם.
לא, אתה חייב, הנרי. אתה תמות על זה.
הצומת הכי עמוס בעולם.
שלושת אלפים אנשים חוצים את הרחוב בכל שתי דקות
במשך כל היום, בכל יום עד הלילה.
אני יושב בבית קפה ואני פשוט מתבונן... בטשטוש הזה
של זרם של אנשים שהולכים וצוחקים,
מאושרים, כועסים, עצובים, הלוך וחזור, הלוך וחזור.
ישבתי שם במשך שעות, הנרי, פשוט התבוננתי בהם.
טוב... הרגשתי אותם.
זה נשמע יפהפה.
כן, בכל אופן, מה איתך? ספר לי משהו.
אני מתקשה לישון לאחרונה. אתה ישן היטב?
האמת היא שלא, לא במיוחד.
כן, אז אני מתקשה לישון
ובשבוע שעבר התעוררתי באמצע הלילה וקניתי קוצץ שום.
בסדר.
בהיתי בו והרגשתי שאני רוצה אותו.
שאני חייב אותו. אני לא אוהב שום בכלל, אז...
הלכת לשם?
לא, עוד לא.
איך הולך בעסקי האנתרופולוגיה? - אתה מכיר אותי.
תן לי ספרים, תיאוריות וחלוק מעבדה ואני מרוצה.
זה טוב.
איך הולך בעבודה האחרת שלך?
טוב. תיק נעדרת...
שהוא... - משתלט עליך לגמרי?
בחורה צעירה, בת 25.
ג'ון. - מה?
ג'ון, רק תיזהר, בבקשה.
כן.
מה זה?
פירוט אובייקטיבי של מפגשים אישיים
שאירעו במהלך עבודתי במקצוע המוצהר שלי.
באמת?
כן.
"אני אוהב את האופן שבו הווילונות נעים מעל למיזוג האוויר.
אומרים שיו-אף-או היא להקת רוק מעולה שנוטים להתעלם ממנה ואני מסכים עם זה."
אני לא בטוחה מה אובייקטיבי בזה
וגם לא במקרים הרבים שבהם אתה מתאר את התחושה
שבצפייה באנשים שחוצים איזה רחוב ביפן.
צומת שיבויה.
ויש גם את התיק הזה שכבר פיתחת כפייתיות כלפיו.
אמרתי לך לא לקחת אותו. - אני לא כפייתי.
"אני חייב למצוא אותה. אני מרגיש שכשאני מביט בברני,
אני רואה רק שקרים וכאב.
אני חושש שהיא מסתתרת מהמשפחה שלה."
אני, אני, אני, מרגיש, מרגיש, מרגיש.
אנחנו כאן כדי להתבונן באנשים האלה, לא כדי להשתתף בחיים שלהם.
אני יודע. - זה היה רעיון שלך.
אני יודע. - בגלל מה שקרה לדג'ן.
שוגר, אתה חייב להישאר ממוקד. אל תשכח מי אתה.
קח יומן חדש.
תודה.
שמעת מהם?
נו? מה הם אמרו?
הם אמרו שהם בונים עלינו.
היי, התכוונתי לשאול.
הבחור שהיה ליד הבית של תרזה,
קיבלת את תמונות המעקב של צ'ארלי?
נו?
חקרתי קצת את... ההזמנה למסיבה ההיא.
מתברר ש"סוסאייטה פוליגלוט קוסמופוליטה" בצרפתית
היא אגודת הפוליגלוטים הקוסמופוליטית.
בסדר. הבחור המרכזי הוא ביירון סטולינגס.
הוא מופיע במערכת, זה לא מפתיע,
אבל למחלקת בתי הכלא של קליפורניה יש שרת הצפנה חדש
והוא מעצבן אותי, אז אני צריכה עוד יום, בסדר?
בוא נקפוץ לאגודה הזו.
בסדר, אבל אני לא רוצה רק גיליון הרשעות. אני רוצה את ערוצי התקשורת שלו ו...
נחש מה זה פוליגלוט.
אדם שדובר הרבה שפות.
בדיוק.
כן, הבנתי. - יופי.
קני שמע שמועות על קבוצה של מרגלים מהעולם כולו.
אני רוצה לדעת עם מי הוא מדבר. איפה, מתי, למה.
שוגר. - הכול.
הם היו אויבים פעם.
מרגע שהם עזבו את העבודות שלהם,
הם התאחדו וכרתו ברית לעשיית מעשים טובים לשם שינוי.
או מעשים רעים, תלוי בשמועה.
הפקתי פעם סרט על קבוצה
של מרגלים לשעבר שהתאחדו כדי להציל את העולם.
"מעבר לזהירות".
סרט מעולה. - זה היה חתיכת חרא.
זה היה טיפשי כי הרעיון היה מגוחך.
שמע, אני לא אומר שיש לנו את כל התשובות לגביו כרגע.
אני צריך כל פאקינג...
אמרתי שאני מטפלת בזה. - בסדר. בסדר.
סליחה שצעקתי.
הלכת כבר אל ד"ר ויקרס?
לא, אני פשוט... פשוט... - בסדר. בסדר.
אתה תקבע תור למחר ותלך, בסדר?
בסדר. - בסדר.
הרבה מונח על כף המאזניים.
אני יודע. אני מטפל בזה.
אתה מתכוון לחזור פנימה?
אני חושב שאולי פשוט...
יצאת ידי חובה. בסדר. כן, אתה יכול ללכת הביתה.
בסדר, לילה טוב. - לילה טוב.
קני ואני ננהג לאריזונה הערב.
לאריזונה?
לפלאגסטאף. אימא של שוגר.
דייוויי... - ביקשת שאטפל בזה.
אני מטפל בזה.
יש דם במים והכרישים מקיפים אותו.
הרגזתי אנשים רבים היום.
רובי לפחות כועסת בצדק.
ויקרס. - רובי, מה העניין?
אני מתנצלת שאני מתקשרת בשעה כזו, אבל יש לנו בעיה.
שוגר עלה על סטולינגס.
זה רק עניין של זמן עד שהוא יגלה את השאר.
אז אנחנו צריכים לעצור אותו. הגיע הזמן לספר לאחרים.
סטולינגס נעצר באשמת הריגה -
האחרים.
עשי מה שאת יכולה, אבל הגיע הזמן שמילר ידע.
המשימה קודמת לכול. בזה היא צודקת.
אבל לא ארד מהתיק הזה.
מה אני מפספס?
לרוב זה משהו צפוי.
המחלקה לביטחון המולדת -
טיהור מידע, סטולינגס, ביירון -
משהו או מישהו.
ברוכים הבאים לאריזונה מדינת הגרנד קניון -
לשקרים אני מצפה. שקרים הם טיפוסיים.
גילוי סודות של אנשים הוא חלק מהתפקיד.
אבל התיק הזה, משפחת סיגל,
משהו לא מסתדר.
אני לא יודע מי מעורב, או איך או למה.
לא כרגע בכל אופן.
מחיקת רישום: ר' פביץ' אישור -
היי לך.
היי גם לך.
התחלתי להתקשר למשטרה, חייגתי. היה אקדח...
אני אמצא אותה. אני מבטיח.
אני חייב להישאר ממוקד.
תמיד יש משהו נסתר.
משהו שמפחיד אותם.
משהו שהם יעשו הכול כדי להסתיר.
את זה אני מבין.
לכולנו יש סודות.
אפילו לי.
במיוחד לי.
תרגום: אסף ראביד