ШУҐАР
Привіт. Ну...
Після попереднього допису сьогодні розгулялися тролі.
Але знаєте,
ви самі виставились ідіотами,
бо я залишуся тут.
І гарного вам, сука, дня.
Тямиш у кіно?
- Не дуже. - Так я і думав.
- Можеш одягатися. - Є один фільм жаху.
- Дія відбувається в Антарктиді. - Так.
Там грає Курт Рассел і ще кілька типів.
Горор-сай-фай, такий жанр,
і там є сцена, в якій лікар...
Там є сцена з лікарем,
він застосовує до пацієнта дефібрилятор.
Прикладає до грудей.
Притискає.
І раптом його руки провалюються крізь груди пацієнта.
Але на тому місці, де в нормальної людини ребра,
у пацієнта зуби.
Ці зуби стискаються і відгризають лікареві руки.
Обидві руки.
Взагалі-то чудове кіно.
Ага. Судячи з опису.
Я зроблю аналіз крові й дам знати.
Добре.
Від рани на руці буде шрам.
Але життєво важливі органи, всі фізичні симптоми
у відносному порядку.
Прекрасно. Добре.
Тобто... я не здивований.
Саме по собі це не означає, що людина здорова.
Як часто ти вводиш препарат внутрішньовенно?
Як часто я...
Нечасто.
- Спиш? - Чи я сплю?
Бачиш сни?
Натяки на розпач?
Вікерз. Стоп. Ти що, мозкоправ?
Рубі просила сходити до тебе. Навіть наполягала.
Я тут. Ти мене оглянув. Я в нормі.
Розібралися.
Абсолютно здоровий.
Джон, дай допоможу. Я сам.
Джон, ми маємо знати. З тобою все добре?
Постійно допитуються.
Ага.
Спершу Рубі, тепер Вікерз.
Я в порядку.
Мені ввижається, чи тут щось інше?
Може, параноя розгулялася.
Коли працюєш над такою справою, це може статися.
Та все ж обережність не завадить.
- Хлопці, що вас цікавить? - Місіс Шуґар? Гелен Шуґар?
- Це я. - У вас є син, Джон, так?
Боже милий. Ви Дейві Сіґел.
- З фільму «Хлопець у кутку». - Це я.
Прошу. Заходьте.
- Дякую. - Неймовірно.
- Скільки разів... - Дуже дякую.
...я бачила цей фільм.
Але що, на бога, ви тут робите?
Берні?
Привіт, кицю.
Ти щойно прийшов?
- Я ночував у будинку на пляжі. - А чому там?
Стільки всього навалилося, що мені треба було втекти.
Океан якось так діє. Заспокійливо.
Іди лягай.
Я вже остаточно прокинувся. Спробую попрацювати.
А ти спи.
- Мітингуємо! - Моє тіло, мій вибір!
День потужної сили. Ці жінки дивовижні.
І я стоятиму тут цілий день. Захочете приєднатися – гукайте.
Виходьте на вулицю.
Ви нам потрібні.
Рубі, цей тип, який узявся за Мелані, Столлінгс.
Що він поробляє? Кому дзвонить? Що ми знаємо?
Я в його телефоні, в його хмарі.
Багато замовлень на доставку їжі додому, «Порнхаб».
Ні з ким не переписується? Одноразові кредитні картки? Нічого?
Ти його сполохав. Може, зачаївся, не висовується.
А що по його досьє?
Були арешти, звісно.
Хуліганка по-пʼяному, напади, за наркотики теж брали.
Викрадення? Торгівля людьми? Має бути щось подібне.
Ні.
Ти перевірила псевдоніми, номери соцстрахування?
Шуґар, усе життя цього типа у мене зараз перед очима.
Дрібний гівнюк. От і все.
Це безглуздо.
Ні, якщо Столлінгс не причетний до зникнення дівчини.
Добре. Дякую, що перевірила.
- Слухай. - Що?
Якщо ця справа чомусь не складеться так, як нам треба...
Я знайду дівчину.
- Прекрасно. Дякую. - Беріть.
- Хлопці, щасливої дороги до ЛА. - Дякую.
І не бійтеся. Мій рот на замку.
Дякую, місіс Шуґар.
Солодка, як цукор.
Це було легко.
- Привіт. - Щойно поїхали. Фу.
Я ж казав.
- Слимакувате мале чмо. - Дуже точний опис.
Що ти йому сказала?
Нічого, але вони пхають носа в усе.
Висмикнути з-під нього килимок – саме те, що йому треба.
Ну от, і я так думаю.
Дякую, що виручила.
Будь обережний.
Вони не зупиняться, доки не зʼясують, хто ти.
Добре.
- Дякую. Зідзвонимося. - Нема за що.
З днем народження нашу королеву.
- Люблю тебе, заразо. - Дякую. І я тебе.
Люблю цю заразу. Ким ти будеш цього року?
- Гібрид Зендеї... - Так.
...Кейт Бланшетт і Міка Джа...
Добрий вечір, сер.
ГОТЕЛЬ «ДЕЛЬ КОРАСОН»
Привіт, Вайлі. Привіт.
Не заохочуй його. Він постійно вимагає уваги.
Він на неї заслуговує.
Заслуговуєш. Ти не можеш без любові.
Привіт.
Я говорила з Тересою й дітьми.
Вони вже в Сан-Дієґо. У неї там родичі, тому з ними все буде добре.
Радий це чути.
- Зайдеш? - Так.
Може, це дурниці...
Я готувала яєчню на сніданок і раптом дещо пригадала.
Щось про Олівію? Розкажи, будь ласка.
У нас були плани.
Пообідати... і поїхати на блошиний ринок у Пасадену.
Десь півтора місяця тому, але в останню мить
вона відмовилася, бо їй стало зле.
А згодом того ж дня
я поїхала до подруги, в якої галерея в районі Сілвер-Лейк.
І з тої галереї побачила її в кафе через дорогу.
Уже думала піти привітатися,
але дівчина, з якою вона сиділа, напружено жестикулювала.
А раніше ти цю дівчину не бачила?
Ні, але в них там щось діялося.
Памʼятаю, що мене це тоді стурбувало.
Щось у ній насторожувало. Вона була страшенно пригнічена.
Цікаво чому.
Кажеш... Сілвер-Лейк?
Я хочу зʼясувати все можливе.
Думаю, за мною хтось стежить.
Приблизно півтора місяця тому. Вона була з подругою.
Отам сиділи.
Вибачте, я не памʼятаю.
- Точно? - Так.
- Добре. Дякую. - Удачі. Так.
Ці тролі щодня повторюють: «Олівіє, ми тебе бачимо.
Олівіє, ми до тебе доберемося».
Учепитися не було за що...
Не бачив.
...але Мелані мала передчуття щодо цієї жінки.
І я теж мав.
Чомусь видавалося важливим її знайти.
- Вибачте. - Дякую.
Мільйон разів бачила таке по телику,
коли детектив показує людям фотографію.
- Але не втримаюся, спитаю. - Ага?
Це дієвий метод?
На диво, більшість людей хочуть допомогти.
Що вас цікавить?
Вибачте, я приватний детектив.
Її сімʼя найняла мене її відшукати. Вона зникла два тижні тому.
Моє посвідчення.
Ми думаємо, що її подруга живе поблизу і може нам допомогти.
- Можна гляну? - Прошу.
Я ніколи її не бачив.
Ви Мелані Меттьюз.
Так. Дені, це Мелані Меттьюз.
Нічого собі. Ви – вона.
Не знаю, як розказати, що значить для мене ваша музика.
Для нас багатьох.
Дякую, Дені.
Ви не терпіли фігні, правда?
Не терпіла.
Ви з ним?
Так.
Я знаю цю дівчину. Це подруга Тейлор.
Тейлор. Дені, а ти знаєш, де живе Тейлор?
А це прикольно.
Що?
Працювати зі справжньою рок-зіркою.
Я тебе прошу. Колишньою.
Серйозно, це подіяло. Вона тобі довірилася.
Скільки в тебе моїх альбомів?
Смієшся? Всі до одного.
Брехло.
Хто?
Тейлор. Вам дзвонила Дені.
- Привіт, я Мелані... - Я знаю. Дені сказала.
Сказала, ви шукаєте Олівію.
Я теж нічого про неї не знаю. Тому я...
Може, трохи поговоримо?
Люди, я вже по горло сита Сіґелами.
«Сіґелами»? Ви про що?
Якщо не хочете говорити, нічого страшного. Ми підемо.
Можна спитати, чи ви в порядку?
Пʼять хвилин.
Але тільки тому, що гурт «Pain Station» рулить.
Дякую. Домовилися.
- Дякую. - Дякую.
Як ви познайомилися з Олівією? Почнімо з цього.
Я її обізвала лицемірною заразою.
Люблю цю заразу.
Нормальний спосіб подружитися.
Точно.
Виходьте на вулицю. Ви нам потрібні.
Це було в інстаграмі.
Вона постила сторіз про допомогу жінкам у порятунку від абʼюзерів.
Ви нам потрібні.
І я просто не витримала.
Я їй написала, дала просратися...
сказала, щоб замість шукати таке в східному ЛА,
хай подивиться собі на задній двір.
Задній двір? Що ви мали на увазі?
Чи кого, Тейлор?
Я актриса. Початківиця.
Кілька місяців тому пробувалася на роль у фільмі Берні Сіґела.
Подумала: «Клас. Я знаю Дейві Сіґела»,
ну, трохи знаю, це друг мого друга,
щось таке.
Тому я ніби між іншим йому сказала,
така типу: «Я пробуюсь на роль у фільмі твого тата».
Дарма я це зробила.
І що було далі?
Спочатку – нічого. Дейві так добре відреагував.
«Радий за тебе. Бажаю успіху. Ідеальна для тебе роль».
Прекрасно відреагував.
- Спочатку? - Так.
Доки не почав мені писати.
«Слухай, я тут дізнався, що роль буде набагато більша.
Багато конкуренток.
Може, я підʼїду й допоможу тобі з кастингом?»
Ну от, будь ласка. Допоможеш мені з кастингом? Та ну нафіг.
Я була чемна.
«Ой, як мило з твого боку. Але знаєш, я сьогодні не можу».
Але я... Він наполягав.
Тому питав про наступний вечір і наступний,
аж поки я йому не відписала: «Сорі, чувак, нічого не буде».
Кінець.
У відповідь він присилає відео,
як двоє трахаються.
Одна з них – я, а другий – Дейві.
То був його секрет, розумієте?
У нього були приховані камери.
І я ж кажу, ми переспали у нього один раз,
буквально багато років тому.
Я навіть не памʼятала.
Я була така зла, така опоганена.
І я йому написала.
Що він собі думає?
Що це переконає мене пройти в нього «кастинг»?
Та пішов ти. Розумієте?
А потім він мені дзвонить, і голос у нього такий...
Обізвав мене сукою.
І сказав: якщо я не дозволю йому приїхати і –
це його слова –
«Відтрахати тебе так, як я хочу», він викладе відео в інтернет.
І що ви зробили?
Пішла в поліцію.
Добре.
Сказала, що до мене чіпляється один психопат.
Вони так перейнялися, спитали, хто цей психопат,
і я їм сказала, що це онук Джонатана Сіґела.
А далі – тиша.
Так. Ну... Це ж Сіґели, розумієте?
Що вдіє поліція?
Але на другий день
мені подзвонила юристка і запропонувала грошей, щоб я підписала нерозголошення.
Це адвокат Берні?
Її я теж послала. От і все.
Олівія про все це знала?
- Ви їй розповіли? - Так.
Це вона мені сказала, що я не одна така.
Сексуальний шантаж – це, типу, його фішка.
Олівія знала його секрет.
Він таке провертає з десятками жінок.
Гадюченя.
Коротше,
по-моєму, вже минуло більш ніж пʼять хвилин, тому...
Ви дуже хоробра, Тейлор. Дякую вам.
Так.
Мені страшно. Я...
Ти в порядку?
Ага.
Так? З Дейві ти...
Знаєш це твердження, що людині варто пригальмувати
і зосередитися на чомусь?
Якщо ми пригальмуємо, відкладемо телефони,
уповільнимося, то може, побачимо, який прекрасний цей світ?
Так. Зупинись і понюхай троянди.
Може статися навпаки.
Тобто?
Може, ми не дивимося тому...
що все дуже гнітюче й потворне.
Так, але не все.
У нас є морські леви, Патті Сміт...
- Добре. - Кипариси.
Ті звуки, коли твоя сестричка сміється, бавиться.
У мене нема сестрички.
Добре, а як же Париж?
- Місто Париж теж гнітюче? - Я там не була.
Ніколи не була в Парижі?
Нє-а.
Як прикро.
Вона не була в Парижі.
Вайлі, вона не була в Парижі. Не дивно, що настрій нижче плінтуса.
А ще...
Може, і ця справа з Берні.
Він може бути причетний до всього цього з Дейві.
Дякую, що підкинув.
Нема за що.
Засмутилася.
Дейві – хижак. Олівія про це дізналася і зникла.
Одне призвело до іншого?
Не певен.
Я маю знати, як глибоко прогнила сімейка Сіґелів.
Це треба було бачити. Його мамка вивалила мені все.
Мій синочок. Такий чарівний.
Девіде, будь ласкавий,
не розповідай про це татові.
Спершу вирішимо, що йому розказати.
- Якщо він тобі подзвонить... - Він знає, що я їздив.
Я знаю. Знаю. Просто...
Мені потрібен час, щоб перетравити інформацію.
Якщо він тобі подзвонить, скажи, що повідомиш йому особисто. Добре?
Добре, мамо.
Гаразд. Дякую, сонечко. Безпечно тобі доїхати.
Бувай.
Карлосе, це Джон Шуґар. Я можу поговорити з містером Сіґелом?
- Знайшли її? - Ні, сер. Ще ні.
Тоді чому дзвоните?
Я маю обговорити з вами щось важливе.
Що сталося?
По телефону не хотілося б. У вас є час на зустріч?
Карлос дасть вам адресу.
Карлос дав мені адресу і квиток у кіно.
РЕТРОСПЕКТИВА ФІЛЬМІВ З ЛОРРЕЙН ЕВЕРЛІ «ВІТРИ ЗМІН»
Добре. Авжеж. Це класика з Лоррейн Еверлі.
Але я на роботі.
Від початку я підозрював,
що Джонатан щось замовчує.
Секрет. Щось важливе. Щось повʼязане з Олівією.
Але тепер я боюся, що це якось повʼязано з Дейві.
- Містере Шуґар. - Поздоровляю.
Радий, що ви приїхали.
Не ярмарок марнославства у ніч «Оскара», але багато друзів.
Дякую за запрошення.
Можемо поговорити віч-на-віч?
- Після показу. - Авжеж.
Так. Вітаю.
Пора для фотосесії.
Я чув, твій приватний детектив лажає.
А тобі яке діло?
Мені є діло. Набридли її дурниці.
- Скотч. Нерозбавлений. - Зробимо.
То це ви приватний детектив?
Один з когорти.
Дотепно.
Тобі на Олівію завжди було наплювати.
Ти жахливий батько.
Марґіт Соренсен.
По-твоєму, це смішно?
Я Джон Шуґар.
Тату, знаєш, хто мені те саме сказав?
Моя мати.
Колись я був підлітком, дивився телевізор.
Тому я знаю, хто ви.
Не впевнена, якою маю почуватися – відомою
чи старою.
- Так. - Дякую.
- Дейві Сіґел – ваш син? - Козел.
Єдина моя кровинка.
Він зараз тут? Я його не бачив.
Ні. Девід страшенно зайнятий. Не зміг прийти.
Ви його знаєте? Особисто?
Ні. Чув тільки про його репутацію.
Не вірте всьому, що чуєте, містере Шуґар.
Наприклад, коли говорять про когось такого, як ви, я не вірю.
ВИТОНЧЕНО! ЧУТТЄВО! ГОСТРОСЮЖЕТНО!
«ВІТРИ ЗМІН»
Вихідний у боротьбі зі злочинністю?
Запрошення на гламурний показ у Голлівуді, як тут відмовишся?
Якщо для вас гламур –
це Джон Войт, у якого попкорн застряг у бороді, а він і не бачить.
Тоді так, не пропустіть.
Олівії досі нема?
Шукаю.
Вона зʼявляється, коли перестають шукати.
Але я не перестану.
Як хочете. Це не мої гроші.
А де Дейві?
- Девід? А що? - Я хочу з ним поговорити.
- Про що? - Про жінок.
Поради щодо знайомств?
Дейві в цьому плані дико не щастить.
Знайомства. Це так тепер називається?
Містере Шуґар, ви на щось натякаєте?
Берні, правда випливе.
Дейві. Жінки.
Ваші спроби приховати. Усе випливе.
Якби я ще розумів, про що ви говорите.
Дейві щось натворив?
Він щось зробив з Олів...
Схоже, тут цікава розмова.
Містере Шуґар, це моя дружина, Венді.
Вибач, що перебиваю, але про тебе питають.
Ходімо.
Не розумію.
Дейві – секс-злочинець. Олівія зникла.
І я досі не знаю, як ці два явища повʼязані,
але всім у цій сімʼї насрати й на те, й на те.
А в цієї парочки що?
Я думав, Мелані була щира, але, може, й ні.
Я цим займаюся вже давно, але, правду кажучи, у всьому, що стосується людей,
мені ще вчитись і вчитись.
Даруйте, що турбую. Я детектив, від Джонатана Сіґела.
Ні, ні. Заходьте. Турбуйте.
До речі, я Ґлен.
- Чекаєте показу? - Так.
111 хвилин Лоррейн Еверлі на 35-мм плівці стандарту 2,35:1.
Повірте, я чекаю. Я не був би людиною, якби не чекав.
Приємно зустріти такого ж фаната.
Ви, мабуть, у пʼять років уже штудіювали Куросаву і Ґодара?
Та ні, не те щоб.
Кіно я для себе відкрив значно пізніше в житті.
Але коли вже відкрив...
Поганці, хороші, фатальні жінки, роботи-вбивці, боягузливі леви.
Я все це полюбив.
Дивовижно, чого можна навчитися, просто дивлячись кіно.
Точно.
Дякую, Ґлен.
- Приємного перегляду. - Добре.
Ти мав бути в Мексиці...
-«Приємного перегляду». - ...з моїм чоловіком.
Спробую насолоджуватися. Хоча важко бути терплячим.
Ти що, моя нянька?
- Саме так. - Маю поговорити з Джонатаном.
Луїс наказав залишатися і наглядати за тобою.
Я все думаю про втечу.
Хочу втекти звідси. Втекти від нього.
Признаюся, це був один з моїх улюблених фільмів.
А якби не було ніякого Луїса?
Небезпечні розмови, Корал.
Я кажу це тільки тобі, Стів.
Ти єдиний, кому я розповідаю секрети.
Єдиний, кому довіряю.
КІНЕЦЬ
Леді та джентльмени, продюсер фільму.
Жива легенда Голлівуду, Джонатан Сіґел.
Так приємно переглянути цю картину на великому екрані.
З усього серця дякую.
Дивовижна картина, дивовижна актриса.
Це була перша велика роль Лоррейн Еверлі?
Так. І я – той геній, що дав їй цю роль.
- Від неї годі було відвести погляд. - Так.
Ну, я точно не міг.
У вас із нею ще було шість фільмів
і 23 роки шлюбу.
Для Голлівуду це майже нечувано.
Ну, окрім кохання...
ДЕЙВІ СІҐЕЛ СЕКС-ХИЖАК?
...ми поважали одне одного.
ПОГАНИЙ ХЛОПЕЦЬ У КУТКУ
Мені триндець.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК СТОЛЛІНГС
Це він.
Чорт.
У цьому весь секрет.
- У вас було... - Жахливо невчасно.
ОБВИНУВАЧЕНИЙ У ДОМАГАННЯХ
Усе гаразд?
ШАНТАЖ, ПОМСТА, ПОРНО СЕКСУАЛЬНІ ДОМАГАННЯ
АКТРИСА ОБВИНУВАЧУЄ ІКОНУ ГОЛЛІВУДУ В ДОМАГАННЯХ
Привіт, Столлінгс.
Щойно взнав. Ти там як?
Нормально. Але так, психушка.
На жаль, доведеться скінчити раніше. Перепрошую.
Цього не роби.
Того не чіпай. А памʼятаєш, колись жінки були розвагою?
Що ж, гаразд. Джонатан Сіґел, ваші оплески.
Джонатан Сіґел.
Та заспокояться.
Надіюся. Бо є одне правило, яке не змінилося,
- і це... - Містере Сіґел.
Що з вами?
Містере Сіґел! Сюди! Сюди. Ось стілець.
Якщо балакатимеш з копами, чи з адвокатом,
- чи Тересиним інспектором з УДЗ... - Як ви? Дзвоніть 911.
- Розслабтеся. - Паморочиться.
Лікар є?
Дихає?
...і назвеш моє імʼя...
Та ні.
- Я не здам. Тобі нема за що переживати. - Ось він.
Пульс падає. Вибачте.
Немає пульсу.
...я тобі голову розтовчу так, що кров з очей чвиркатиме.
360, заряд.
Розряд!
Ще раз.
Я сьогодні їду в Тіхуану.
Може, коли вернуся, випʼємо пива, дівок потягаємо,
відволічешся від цієї херні, га?
Так. Аякже. Буде супер.
Адіос, мучачо.
Бл***.
Хлопʼята. Хлопці. Ану йдіть сюди.
Любите мене?
Покажіть, як любите, красунчики.
Як ти? Га?
Виведіть звідси дівок!
Бігом! Бігом! Ворушіться.
Готові їхати?
Так, шеф.
Я їду на південь у справах,
але цю херню з Кліффордом треба рухати.
Розберіться з Мелані Меттьюз, а ще взнайте, хто той
пишноволосий інспектор з УДЗ.
Це твоя робота, гівнюк.
Я вам довіряю, все владнайте. Але не налажайте.
- Добре. - А ти...
ти моя берегиня. Га?
За цими дверима – мій особливий проєкт.
Мій, ясно?
Якщо хтось до нього наблизиться,
стріляй у голову. Зрозуміла?
Прямо межи очі.
І не забувай годувати собак.
Усе, погнали. На вихід.
Інфаркт.
Але кажуть, що видряпається. Мабуть, це добре для Джонатана.
А от я топчуся на місці.
Але сьогоднішній кінопоказ дещо мені нагадав.
«ВІТРИ ЗМІН»
Чому вона в тій самій сукні через 30 років?
Та сама сукня.
Чому вона в тій самій сукні...
через тридцять років?
Привіт іще раз.
Іноді я думаю, що все людство приречене.
Думаю, за мною хтось стежить.
Я розумію, це схоже на дику параною. Але...
Ні, Олівіє, ти мала рацію.
Мені страшно.
Переклад субтитрів: Олена Любенко