- Pārbaudām kadru! - Kamera, klapīte!
Filmējam!
Tā tagad notiek visu laiku. Biju uz beisbola spēli nedēļas nogalē
un sēdēju starp tūkstošiem cilvēku.
Un nejutos saistīts ne ar vienu.
Ir tāda sajūta... ka neesmu īsti...
Tu stāvi tur, kur man jāskatās. Tas traucē.
Vai vari neskatīties uz...
Klapīte.
- ...mani? - Filmējam!
Tā tagad notiek visu laiku.
Biju uz...
Nopietni?
Tā. Klusumu! Sākam!
Klau, es mēģinu... Šis ir...
- Kameras! Filmējam! - Man...
- Pag... - Vai nevari pabrīdināt, kad nāksi klāt?
- Filmējam! - Un viņš mani atradīs.
- Kāda ir sajūta? - Tas bija labi, ja?
- Filmējam! - Un viņš mani atradīs.
Vai tas bija par daudz? Tā asara?
- Filmējam! - Vai gaisma ir laba?
Viņš mani atradīs.
Šis ir... Vai te ir mans tētis?
Velns parāvis! Esmu noguris.
Kas tas ir? Kas tev mugurā?
- Tas ir tvīds. Jā. - Forši.
Tu izskaties lieliski. Satriecoši.
Tu varētu atsūtīt man savus kontaktus, pirms beidzam, lai parunātu par lietām.
Pēc tam. Saproti, ko saku?
Domāju - tas varētu... Tas būtu forši.
Pēdējā laikā mani māc sajūta, ka viņš atgriezīsies...
un mani atradīs.
Nespēju noticēt, ka tas notiek.
- Neviens to nekad neredzēs. - Nav tiesa, Deivid.
- Tavs tēvs par to parūpēsies. - Pat tad
es šajā pilsētā vairs nevarēšu strādāt.
Tev kaut kas jāatceras.
- Jā. - Paskaties uz mani!
Tu esi pēdējais dzīvais vīrietis garā dižu vīru dinastijā,
un kādudien tu mantosi kaudzi naudas.
Un zini, ko tad varēsi darīt?
Ko?
Tu varēsi pateikt šai pilsētai: piekāst!
Nuja. Jā.
Patiešām, mīļais.
- Jā. - Piekāst šo pilsētu!
Pasaki!
Piekāst šo pilsētu!
Mamm!
Pasaki, Deivij!
Piekāst šo pilsētu!
Neesmu labā noskaņojumā,
un tas nav tikai satiksmes un tā dēļ, ka citi nerāda pagriezienu.
Man jāatrod Deivijs Sīgels un jānoskaidro, ko viņš zina par Olīviju.
Šugara kungs!
Sveiks, Karlos!
Ko viņš patiešām zina.
Kā klājas?
Kas te? Svētnīca?
Ir tieši tā, kā izskatās.
Šī istaba nav mainīta kopš viņas nāves.
Diez vai kāds vīrietis ir mīlējis sievieti vairāk nekā Sīgela kungs Loreinu.
Jā.
- Kas par lietu? - Man ir jautājumi Džonatanam, bet...
Nekas.
Protams,
ar tiem būs jāpagaida.
Labi. Tikmēr uzdošu citus jautājumus
citiem cilvēkiem.
Sveiks, Kenij!
Ko tu gribi?
Gribēju jautāt, vai te ir Deivijs, bet redzu, ka te esi tu.
- Nu zinu, ka viņš te ir. - Kenij!
Vai esi redzējis Being There?
Pīters Sellerss? Protams.
- Kas tur ir? - Atvainojos.
Es vienmēr uzrodos.
Melvins Daglass. Atceries viņa tēlu?
Kad neviens negaida.
Ietekmīgs vīrs, vienmēr slims. Nu viņš mirst.
Bet Melvins Daglass saka...
Nu...
..."Uz slimnīcu nebraukšu. Esmu Melvins Daglass.
Atvediet slimnīcu pie manis!"
Šugara kungs!
- Kā varu palīdzēt? - Es meklēju Deiviju.
Deividu.
Runājot par naudu... Nu, kad mans tēvs ir slims,
es labprāt tev samaksāšu atlikušo daļu
un varēsi būt brīvs, ja vēlies.
Pateicos par piedāvājumu, bet naudu varat paturēt.
Mani nolīga Džonatans. Es lietu turpināšu.
Lietu turpināsi. Izklausās ļoti dramatiski.
Jā. Deividu. Atvainojos. Atbraucu satikt Deividu.
Ir kādas ziņas no Deivida?
Varbūt ejiet uz ēdamistabu un piesēdiet!
Jūtieties ērti!
- Kāda tev tur daļa? - Gribu ar viņu parunāt.
Pieņemu, ka ziņas redzējāt.
- Jā. - Deividam bija drausmīgs šoks.
Nekas no šiem absolūti zemiskajiem meliem nav tiesa, un mēs varam to pierādīt.
Deivijs ir pilnīgi satriekts. Viņš man teica:
"Mamm, tā nabaga sieviete noteikti izjūt briesmīgas sāpes,
ja var tā melot."
Kaut viņa mēģināja viņu iznīcināt,
viņš tomēr spēja būt iejūtīgs.
Spējat noticēt? Mans mīļais zēns.
Nē.
Nu...
Esmu pret tevi bijis ļoti iecietīgs, bet, ja tuvosies manam dēlam...
Šugara kungs...
Ja kaut vai iedomāsies viņu savā prātā...
...man ļoti žēl, bet...
...es ietriekšu savus juristus tik dziļi tev pakaļā,
ka pat tavai zarnai vajadzēs advokātu.
- Ak tas ir smieklīgi? - Nē, bet...
- Esat viņa māte, tāpēc saprotu... - A-ha.
...ka viņu aizstāvat. Bet, ja viņam
ir informācija, kas palīdzētu atrast viņa māsu...
Pusmāsu.
Domāju, ka pateicu skaidri -
meklēt Olīviju ir veltas pūles.
Tātad, lai kas ar Olīviju noticis, viņa to ir pelnījusi?
Nē. Tā es neteicu.
Bet es respektēju tēva vēlmes. Neesmu iejaucies.
Visticamāk ar viņu "noticis" tas,
ka viņa satikusi kokas dīleri ar ļoti smuku presīti.
Jūs taču neticat tam, ko tikko teicāt.
Kenij!
Karlos!
Lai viņš iet prom!
- Pavadi Šugara kungu līdz durvīm! - Sveiks, Karlos!
Tu nespēsi panākt, ka eju prom, Kenij.
Goda vārds.
Viss kārtībā.
Deivij! Es teicu, mīļais, ka to nokārtošu.
- Tas jādara man. - Deivij!
Jūs varat iet. Es ar viņu parunāšu.
- Deivij, lūdzu! - Mamm, beidz! Mamm, pietiek.
- Deivij, es... - Pietiek! Beidz! Ej prom!
- Nāc! - Labi.
Labi.
Viņš nesitīs. Viss kārtībā, Kenij.
Velns!
Viņa mani mīl, tāpēc...
Sievietes man apkārt vienmēr uzvedās dīvaini.
Ne dīvaini, bet nezinu. Velns!
Es biju slavens puika no slavenas ģimenes, un viņas bija visapkārt.
Tāpēc es nezināju...
kā lai esmu ar viņām normāls.
- Saproti? - Ar "normāls"... Ko tu ar to domā?
Tu domā - neizmantot spēcīgus draudus,
lai viņas ar tevi pārgulētu?
- Vai domā to? - Jā. Es... Tā, es...
Esmu izdarījis daudz ko tādu, ar ko nelepojos.
Bet nu pasaule to zina, tāpēc...
Kurš aizveda Olīviju?
"Kur viņa ir? Kur viņa ir?"
Tu gan esi neatlaidīgs! Nē. Ir labi.
Tev tādam jābūt.
- Kurš aizveda Olīviju? - Labi.
Šī nav vieglākā saruna, kas man bijusi.
Es biju slavens puika no slavenas ģimenes.
Kā lai esmu ar viņām normāls. Viņas bija visapkārt, bet es
- nezināju, kā lai... - Ei!
Kurš aizveda Olīviju?
Labi.
Pirms laiciņa es uzzināju par čali, kas var piegādāt meitenes.
Ne profesionāles vai prostitūtas, bet...
Cilvēktirdzniecības upures, kuras...
- kuras neviens nemeklētu. - Klau...
Neredzēju, ka pret viņām izturētos pārāk slikti
vai vispār izturētos slikti.
Visas meitenes - vismaz tās, ko redzēju, - viņas izskatījās diezgan,
- zini... - Ko? Laimīgas?
Zinu, ka tas izskatās draņķīgi.
Tu brauci pie Bairona Stolingsa pēc sievietēm.
- Nē. Es neesmu to vārdu teicis. Nekad. - Tu brauci pie Bairona Stolingsa, Deivid.
- Apžēliņ! - Biju dažas reizes.
Vairāk nekā dažas, ja?
Un pēc kāda laika
es dažreiz satusēju ar viņu tenisa klubā.
Tas Stolingss ir īsts psihopāts.
Bet mēs tā aprunājāmies kā paziņas.
Un es Stolingsam stāstīju par to, kas notiek.
Par visām tām čiksām, kas nez no kurienes uzrodas un man uzbrūk.
Draud mani iesūdzēt tiesā, iet uz policiju.
Visu to. Un laikam kaut kad tad es...
Es laikam pateicu kaut ko par savu pusmāsu - par Olīviju.
Ko tu pateici?
Ko es pateicu? To, ko viņa man darīja.
Runājot ar to...
Sakot tai sievietei, lai nesamierinās.
Lai visu par mani izstāsta presei.
Tieši pirms manas filmas iznākšanas?
Es... Paklau! Lūdzu, tici man! Lūdzu, ieklausies manī!
Es tikai domāju, ka viņu pabaidīs.
Zini, pateiks, lai atslābst.
Es negribēju, lai viņš... Ak dievs, cik nu ir slikti!
Vai Margita...
- Nē. - Vai tava mamma...
Nē. Viņa zina par tām sievietēm.
Par Olīviju ne.
Stolingsa adresi!
- Kur tieši viņš dzīvo? - Pie Lasjenegas šosejas.
Baisa vieta. Blakus naftas laukiem.
Bet tagad viņa tur nav. Viņš ir Tihuanā.
Būs atpakaļ rīt.
Man vienmēr bija sajūta, ka es viņai nepatīku.
Un nolēmu, ka man nepatiks viņa.
Nezinu.
Viņa ir tava māsa.
Tev par viņu būtu jārūpējas.
Jā.
Taisām divās tonalitātēs!
Jā, tā būtu labi.
Vai ne!
Bet vetārsts saka - vajag.
Mūsu kucīte... Viņai ir ne vien blusas, ausu infekcija, acu infekcija
un pleca tendinīts, bet arī apvērsta vulva.
Es pat nezinu, kas tas ir.
- Tie ir 1500 $. Lūk, kas tas ir. - Izbeidz! Tātad biznesā veicas?
- Ir normāli. - Labi.
- Kā ar atturēšanos? - Četras dienas.
- Ei, lieliski! Mela, malacis! - Jā, paldies.
- Un par Olīviju ziņu vēl nav? - Mēs viņu meklējam kopā.
Kā tas ir?
Šugars. Viņa vārds ir Džons Šugars.
Vai nav... Vienreizīgi, ne?
Viņš ir lielisks. Es gan neko daudz par viņu nezinu.
Viņš ir ļoti noslēpumains. Par sevi nerunā.
Zini, tādā stilā.
Bla-bla-bla.
Bet nezinu. Es viņam uzticos.
Nē, viņš Olīviju grib atrast gandrīz tikpat ļoti, cik es.
Tas ir galvenais.
Vai tas ir tas čalis, ko pirms dažām dienām atvedi mājās?
Jā. Bet nē - nekas nenotika.
- Vai viņš ir pievilcīgs? - Jā un nē.
Tas nav romantiski. Tas nav seksuāli.
Es nevaru izskaidrot.
Man nepatīk to teikt, bet tava dzīve izklausās
nesalīdzināmi interesantāka nekā pašlaik manējā.
Nez. Tava suņa vagīna izklausās diezgan interesanta.
Tikai esi uzmanīga, Mela!
- Vienmēr. - Jā.
IENĀKOŠAIS ZVANS DŽONS ŠUGARS
Rūbij!
Sveiks, Miler!
Gribēji runāt.
Atvaino! Zinu, cik esi aizņemts.
Tātad kaut kas notiek ar Šugaru?
Vienkārši...
Ir bažas, ka viņa pašreizējais darbs... šī lieta...
varētu viņu līdz kaut kam aizvest.
Agrāk vai vēlāk viņš ieraudzīs ko tādu, par ko nebūs priecīgs.
To, par ko, atklāti sakot, arī es neesmu priecīga.
- Šīs jaunās metodes. - Mēs tikai novērojam - kā vienmēr.
Nē, Miler. Šis ir kas jauns.
Šie cilvēki...
Nē, es zinu. Tā ir.
Bet, galu galā, tas ir vajadzīgs.
Šugars to tā neuztvers.
Tad neļauj viņam to uzzināt!
Es gan neredzu, kā viņu apturēt. Es jau mēģināju.
Dari, kas vien jādara.
Šķiet - tas ir kokvilnas koks, vai ne?
- Jā. Tā šķiet. - Patīkama smarža.
Jā, te ir vienreizīgi.
Auglīgums un nāve vienlaikus.
To... Kā to mazmeitu sauca?
Olīvija. Olīvija Sīgela.
Sveika! Mūs todien pārtrauca.
Turpinājums, tā teikt. Gribi apsēsties?
Jauka māja. Tepat.
Telefonu es paņemšu.
Tas ir bass, ja?
Kontrabass.
Es vidusskolas laikā spēlēju elektrisko ģitāru.
Klau, tu droši vien gribi pasteigties un braukt prom,
jo šurp brauc mans draugs.
Ja viņš redzēs, ka tēmē uz mani ar ieroci kā kretīns...
Šurp brauc draugs, ja?
Kāpēc ik reizi, kad kāda vecene grib mēģināt mani nobaidīt,
vienmēr ir šis mītiskais draugs,
kas it kā brauc šurp?
- Jā? - Te es.
Re, kur viņš ir.
Sveiks!
Ļoti labi.
- Ēdiens. Rāmens. - Paldies.
Kuce!
Kā veicas?
Nu, viņa bija izbraukusi, satika draudzeni.
Tikko atgriezās. Vairāk nekā.
Ko nu?
- Vai ar Deividu Sīgelu runāji? - Jā.
Un?
Jā, mēs pārrunājām daudz ko, bet galvenais ir tas,
ka jārunā ar Baironu Stolingsu.
Viņš ir Meksikā. Būs atpakaļ rīt.
Gribu, lai rīt no rīta brauc pie viņa.
Aizsūtīšu tev adresi.
Izklausās, ka tev ir brīvs vakars.
Varbūt aiziešu uz kino.
Tiklīdz no rīta ieraudzīsi Stolingsu, piezvani man, ja?
Jā. Sapratu.
Tavs draugs nāk.
- Paldies par ēdienu. - Lūdzu.
Kuce!
Kur viņš ir?
Nolādēts!
Izbeidz!
Šugar!
Tev viss labi?
Piedod!
Tagad mums jārunā ar Stolingsu.
- Rīt no rīta? - Jā.
- Ko tagad darīsim ar šo? - Laidīsim vaļā.
Varēs sākt jaunu dzīvi Bārstovā vai Boisisitijā.
Vai palikt un atvainoties bosam, ka sagādā tādu vilšanos.
- Man vienalga. Lai iet! - Ko ar viņu?
- Ar viņu es parunāšu. - Jā.
Ei!
Diez vai tev būtu labi šonakt palikt te.
Varbūt labāk atbrauc uz viesnīcu?
- Paņemšu mantas. - Labi.
Apkalpošana numurā vēl strādā, ja esi izsalkusi.
Tā. Acumirkli!
Jūras asaris esot ļoti labs.
Es neko negribu.
Pēc tā, kas tikko notika, kāpēc lai es... kāpēc lai kāds gribētu jūras asari?
Protams.
Viņš gribēja nodarīt tev pāri.
Tāpēc es vienkārši - nezinu.
Tu gribēji nodarīt pāri viņam.
Piedod, ja tevi nobiedēju.
Ko tu dari?
Gribēju iet dušā.
Atv... Es, protams, gulēšu uz dīvāna.
- Tu ar Vailiju vari gulēt gultā. - Nē, nē.
Esmu bijusī narkomāne rokere.
Domāju, ka spēšu pārlaist nakti uz smalka viesnīcas dīvāna. Viss kārtībā.
Labi.
Gultasveļa.
- Paldies. - Lūdzu.
- Arlabunakti! - Arlabunakti!
Labvakar! Izkāpiet!
Izkāpiet, lūdzu!
Nāciet! Drīz būsim pie robežas.
Klau, viss kārtībā.
Mazliet ātrāk, lūdzu! Kāpiet ārā!
Viss kārtībā.
Mēs tikai gribam veikt dažas izmaiņas.
Gribam, lai vīrieši nāk te un sievietes iet tur.
Jā, lūdzu, sadalieties! Viss kārtībā.
Pavisam drīz šķērsosim robežu.
Tā, tu...
Tu nāc ar mani!
Tu.
Tu, jaunkundz. Tu.
Tu un tu.
Jūs kāpsiet furgonā.
Viss kārtībā.
Jūsu mammas un tēti brauks aiz jums kravas mašīnā.
- Viņa negrib iet prom. - Kas par problēmu, kungs? Viss kārtībā.
Viņi nošķir meitenes. Viņa brauks ar mani.
Viss kārtībā.
Tas neizklausās labi.
Panāc šurp, brāl! Es paskaidrošu.
Saproti mani! Pasaki, lai viņš saprot.
Kāp furgonā!
Jūs mani nesaprotat.
Kāpiet iekšā!
Paldies.
Kad mēs iepriekš runājām...
Tā bija tik grūta aina. Atceries?
Ak dievs! Jā, atceros.
Un tehniski grūta. Ne tikai tēlošanas ziņā.
Man bija jāieiet advokāta kabinetā ar dokumentiem.
Un tur bija cik? Kādi 30 masu skatu dalībnieki?
Vismaz. Daudz masu skatu dalībnieku.
Un man bija jāsalāgo laiks tā, lai pēdējo dialoga rindu es pateiktu
un pēdējās testamenta lapas Vilfordam Brimlijam iedotu
tieši tajā sekundē, kad esam tikuši pie viņa kabineta durvīm.
- Grūta aina. - Man neizdevās.
Dubls pēc dubla. Es nevarēju.
"Nofilmēts, vietās, nofilmēts, vietās! Sākuma pozīcijās!"
Es visu laiku kaut ko sajaucu.
Vai nu laika ziņā,
vai ar papīriem, vai vienkārši aizmirsu tekstu.
Tu biji tikai bērns. Un beigās tev tas izdevās.
Nē, es zinu.
Un tā tiesas zāles aina - ak pasaulīt!
Tad visiem kinoteātrī acis bija slapjas.
Jā, tā bija lieliska.
Jā, bija gan.
Tu biji lielisks. Tu esi lielisks.
Tā. Vēl vīnu?
- Nē, paldies. - Labi.
Piekāst šo pilsētu!
Esmu klāt!
Te!
- Kur tu esi? - Te!
Ak nē!
Nē, nē. Nē.
Nē. Nu taču!
Dari kaut ko!
Uzmanīgi ar viņu!
Kāds reiz teicis:
"Sagāziet pasauli uz sāniem,
un viss, kas nav piesiets, nokritīs Losandželosā."
Vai notiek tas?
Pēc visa šī laika
vai šī vieta sāk gāzt otrādi mani?
Es domāju par to puisi šovakar pie Melānijas.
Par to, ko es viņam nodarīju. Es varētu teikt - tas neesmu es.
Es tāds neesmu.
- Bet pēdējā laikā neesmu tik drošs. - Meitēn!
- Čau! Es pēc tevis arī ilgojos. Panāc! - Varbūt esmu te bijis par ilgu.
Jā.
Lai nu kā, šovakar tas viss.
Rīt ķeršos pie Stolingsa. Rīt man veiksies labāk.
Kas ir?
Man ir noslēpums.
Izstāsti!
Nedrīkstu.
Tulkojusi Inguna Puķīte