Hr. og fru Siegel?
Ja.
Jeres søn er blevet opereret. Han er i live.
Er han i live?
-Tak... -Jeg er ked af det. Han er i live,
men hans hjerne er permanent skadet og kan ikke repareres.
Hvad fanden er det, du siger?
Davids krop fungerer fint,
men han vil aldrig kunne tale eller bevæge sig eller tænke.
Aldrig mere.
Det her er aldrig let at tale om,
men organdonation er en gave, som...
Vil I høre historien om højre og venstre hånd?
Historien om godt og ondt?
H-A-D.
Det var med denne venstre hånd,
at Kain udførte slaget, der slog hans bror ihjel.
K-Æ-R-L-I-G-H-E-D.
Kan I se disse fingre, mine kære?
Disse fingre har blodårer, der løber direkte ind i menneskets sjæl.
Højre hånd, venner. Kærlighedens hånd.
Nu skal jeg vise jer livets historie.
Disse fingre, mine kære,
bekriger og flår altid i hinanden.
Se her.
Gode gamle venstre hånd, hadet, slår til,
og det ser ud, som om kærligheden er færdig.
Men vent et øjeblik. Vent et øjeblik.
Du milde, kærligheden er ved at vinde! Jeps.
Kærligheden har vundet.
Og venstre hånd er sendt i gulvet!
I dag er en vigtig dag.
Jeg kunne ikke sove, så jeg stod tidligt op.
Jeg venter på, at Charlie skal ringe.
Hun vil fortælle mig, hvornår Byron Stallings er tilbage.
Jeg har en fornemmelse af, at det bliver en vigtig dag.
En vigtig dag.
Kom her.
Drenge, drenge, drenge.
Bangebuks.
Her, her, her.
Er der stadig intet nyt fra Carlo?
Ikke en lyd.
Det er sgu da mærkeligt.
Hvis han er gået kold på et motelværelse,
skærer jeg hans nosser af og fodrer hundene med dem.
Hvad med Moss?
Han er på vej.
Okay. Hej.
Hej.
Hej. Stallings er lige kommet hjem.
Du er vel ikke på vej derhen nu?
-Jo, selvfølgelig er jeg på vej derhen. -Okay. Men, Sugar, han er...
-Han er nøglen til at finde hende. -Byron Stallings er meget farlig...
Ruby, bare rolig. Jeg skal nok klare mig.
Læg Candy Crush væk, så vi kan tale.
Jeg vil vide, hvad fanden der er sket med Dibenidetto.
Jamen dog.
Planerne er ændret.
Op med jer, for fanden!
Hej. Hvordan ser det ud?
Señor Stallings, nogle velkendte ansatte, to dobermanner.
Intet spor af Olivia Siegel. Men de ville næppe lukke hende udenfor.
Døre på begge sider, trappe omme bagved, og de er bevæbnede.
Godt. Hvis jeg ikke er tilbage om ti minutter?
Naturligvis. Som vi plejer.
Som vi plejer.
Kom her.
Dygtig.
Olivia.
Hey.
Det er jo den mystiske mand...
...der næsten...
...redder dagen.
Jeg er ubevæbnet. Jeg er ubevæbnet.
Jeg vil ikke gøre dig fortræd.
Jaså. Du vil ikke gøre mig fortræd?
Jeg ønsker ikke vold.
Fem slag?
I min verden er vold at lade Manny skyde dig i knæskallen,
mens jeg har min støvle på dit hoved, så du ikke bevæger dig,
mens jeg saver din arm af.
Det er vold.
Jeg forstår godt, hvorfor du er tiltrukket af det. Det gør jeg virkelig.
Magtfølelsen.
Men det er ikke, hvad jeg ønsker for mig eller for nogen af jer.
Jeg vil bare have Olivia tilbage.
Jeg vil bare gerne have lov at følge hende hjem.
Du er en mærkelig starut.
Du er virkelig mærkelig.
Men hvad angår dig,
er det allerede besluttet, hvad der skal ske.
Hvem har besluttet det? Hvad mener du?
Jeg tror ikke, at Charlie kommer og redder dig denne gang.
Hvad fanden sker der?
Der sker det, at du er dødsens.
-Manny. -Nej, skyd ikke!
Hør her, bare fortæl mig, hvor hun er.
Så lader jeg jer overgive jer til politiet.
Den mystiske, ubevæbnede mand vil lade os overgive os.
-Mange tak. -Enten det,
eller også slår jeg jer alle ihjel.
Jaså.
Skyd ham.
Hvad fanden?
For satan!
Nogen fortalte dig, at jeg var på vej. Hvem?
SUGAR ER PÅ VEJ. SKYND JER VÆK
Nej.
Dårligt nyt, hvad?
Nej, nej, nej. Jeg kender det nummer.
De dårlige nyheder er sande. Det er de forpulede mennesker.
Hvor er hun? Hvor er Olivia?
Rend mig.
Jeg ønskede ikke det her.
Hvor er Olivia?
Rend mig.
Hvor er hun?
Jeg aner sgu...
Halløj. Jeg er hjemme, skat.
Hej.
Dine venner er døde.
Jeg går bare, og jeg siger ingenting. Det sværger jeg.
Okay. Gå.
Vent.
Har du en telefon, jeg kan låne?
Min er ikke sikker længere.
Tak.
-Vi beklager... -Åh nej, Charlie.
-...et nummer, der ikke længere er i brug. -De har fået ram på Charlie.
Melanie.
Ikke alt er som i filmene.
Det ved jeg godt.
Nogle gange er en ting blot en ting, der skete.
Unik og uden sammenligning.
Og alligevel kan jeg ikke lade være med at tænke på, hvilken en det er.
Kim Basinger og Russell Crowe, og den foregår i 30'erne.
Hvad er det nu, den hedder?
Nå jo, L.A. Confidential.
Den handler om forræderi.
David har skudt sig selv.
Han er stadig i live, men...
Lægerne siger, at skaderne
på hjernen er...
Han bliver aldrig sig selv igen.
Det er for meget for hurtigt. Det er for let.
Man bliver født ind i det her liv, og så får man ting,
og derefter får man mere og mere.
Det er ikke kun hans skyld.
Jeg kan huske første gang jeg tog ham med til Las Vegas.
Det var en distributørkongres, og han var kun 12 eller 13.
Man skal være mindst 18 for at få adgang til kasinoet,
men fordi han var sammen med mig og hed Siegel, kiggede de den anden vej,
så...
Reglerne gjaldt ikke, så jeg tog ham med hen til crapsbordet.
Og jeg lod ham kaste terningerne for mig.
Jeg skal love dig for, at han kunne kaste.
Han slog ikke en syver i over en time.
Hele huset var ved at gå amok.
Han vandt over 40.000 dollar, før han omsider tabte.
Så jeg tog ham med på en bøfrestaurant for at fejre det.
Og...
Det var så sødt. David var så begejstret.
Han sagde: "Det var sjovt. Det var nemt.
Jeg glæder mig til at tage tilbage og spille igen."
Jeg følte, at jeg burde sige noget som far.
Som far. At det, der var sket, var en afvigelse.
At den slags held er sjælden.
Men jeg sagde det ikke.
Jeg sagde ingenting, fordi i det øjeblik
var David lykkelig.
Og det var det eneste, der betød noget for mig.
Men det ville du ikke kunne forstå.
Undskyld. Det var urimeligt sagt. Det er...
Du gjorde det, så godt du kunne. Det gjorde vi alle.
Det er bare ikke nok. Ikke nok.
Nå, men...
Margit og jeg har talt sammen,
og vi lader Davy få fred.
Det er det mindste, jeg kan gøre for ham.
Jeg er...
Jeg er ked af at belemre dig med det her.
Det kunne godt have ventet, men jeg...
Åh gud.
Det er mig.
-Sugar. Hvad er der? -Luk døren.
Hvad er der sket?
Hvis du orker, så ligger der et apotek rundt om hjørnet.
Bare køb tape, gazebind, jod,
et sysæt. Med stærk tråd.
-Du godeste. -Ja. Du må hellere komme af sted.
Jeg går ingen vegne. Jeg ringer efter en ambulance.
Nej, nej, nej. Jeg skal nok klare den. Jeg skal bare...
Vi er nødt til at ringe efter nogen.
Nej, nej. Ikke en ambulance, ikke hospitalet.
Jeg er ikke læge, Sugar. Jeg aner ikke, hvad jeg laver.
Nej, nej, du klarer det fint.
Vil du hente min taske?
Der er en, vi kan ringe til.
-Det her nummer. Det er Henry. -Okay.
-Han er min ven. -Okay.
Han ved, hvad der skal gøres.
Tak, fordi du kom.
Okay. Giv mig den.
-Henry. -Johnny.
Lad os få ham ud på badeværelset.
Ja.
Tag fat i hans ben. Klar? Så.
En, to.
Hun var væk.
Du kan ikke holde dig fra ballade, hvad?
Jeg har brug for, at du går ned på apoteket og køber jod.
Med det samme, tak.
Kom så, John. Klarer du den?
John.
Okay. Du skal nok klare den, min ven.
Så er det nu. Fem, fire, tre, to, en.
Jeg har lagt noget tøj til ham. Joggingbukser, undertøj og den slags.
Er du sikker på, at du kan blive hos ham?
Jeg ville gerne, men mit arbejde er...
Selvfølgelig.
Han må virkelig stole på dig.
Godt. Han må ikke bevæge sig eller gå nogen steder.
Han skal blive i sengen.
Undskyld, men hvorfor må han ikke komme på hospitalet?
Fordi det ikke er sikkert for ham.
Hvad fanden skal det betyde? Hvad fanden foregår der?
Jeg skulle til at spørge om det samme. Jeg kommer tilbage i morgen.
Det gør ondt.
Det har jeg fortjent efter det, jeg gjorde.
Det har været en lang dag...
...og den er ikke forbi endnu.
-Hej. -Hej. Jeg har prøvet at ringe.
Har du noget vand?
Hvad skete der hos Stallings?
Han vidste, at jeg kom.
Men hvad skete der? Er du kommet noget til?
-Nej, jeg har det fint. -Okay.
-Lad mig finde nogle asp... -Jeg vil ikke have dine aspiriner!
Jeg havde jo advaret dig mod den sag.
Du gav Stallings besked.
Jeg så sms'en.
Du advarede ham om, at jeg var på vej.
Hvorfor?
-Jeg kan ikke. -Hvorfor?
Hvorfor?
Jeg kan ikke.
En mand som ham?
En menneskehandler? Og ham advarede du om mig?
Nej, jeg sagde, de skulle forsvinde. Ikke angribe dig.
Jeg ville aldrig gøre dig noget ondt. Det ved du da.
Hvor er Charlie? Er hun uskadt?
Jeg ved det ikke.
Tro mig, intet af det her var min beslutning.
Intet af hvad?
Sig det.
Det kan jeg ikke.
Det vil jeg ikke.
Stallings kidnappede Olivia.
Ikke til sig selv eller hans sædvanlige kunder,
Davy Siegel-typerne derude.
Nej, han bortførte hende til en anden.
En, det ikke er meningen, jeg skal finde. En, du beskytter.
Som vi beskytter.
Ru.
Uanset hvad det er, der foregår...
...kan jeg se, at det piner dig. Det kan jeg se.
Bare hjælp mig med at forstå det.
Du skal holde op med at lede efter hende.
Så meget har jeg lov til at sige til dig.
Fortæl mig det.
De vil have, at du holder op med at lede.
Hvem er "de?" "De?"
"De. Os."
Og hvis jeg ikke holder op...
...hvad tror du så, de gør?
Jeg ved det ikke.
Vi er nødt til at stole på, det tjener et højere formål.
Alt det her, det hele... Det hele er for missionens skyld.
Sugar.
Måske vil jeg alligevel gerne have en aspirin.
Ja, selvfølgelig.
Jeg tror, jeg har nogen i den her...
De ligger ovenpå.
Et øjeblik.
Undskyld, det tog så lang tid. Jeg måtte...
Satans.
Elsker du mig ikke?
Det er den svære del af det, men det går over.
Det gør det meste med tiden.
Tja.
Det er ikke første gang, jeg har fået mit hjerte knust.
Jeg burde have vidst det. Jeg skulle have set tegnene.
Du har det skidt, min dreng. Lad mig hente noget til dig.
Nej, men tak for tilbuddet.
Jeg kom for tæt på med den her sag. Præcis som de havde sagt, at jeg ville.
Men nu er det for sent. Jeg står midt i det.
Så må de komme efter mig.
Jeg stopper ikke.
I aften kunne det måske være i orden at tage en lille pause.
Bare en lillebitte pause.
Bare i aften...
...at tage hjem.
At tage hjem.
Tekster af Simon Boertmann Brüel