- Tak dobre. - Áno.
Neublíž mu.
Čo ak utečie?
Pokús sa neublížiť mu.
Samozrejme.
Ľudia v úzkych sa potrebujú vyrozprávať. Vieš, čo sa hovorí.
Čo nepoznám neublíži?
- Ahoj. - Ahoj.
Ako sa cítiš?
Ako sa cítim? No, ako človek, ale...
Lepšie.
Henry mi povedal, že máš ležať v posteli a odpočívať.
Asi tým nemyslel omdlieť na zemi.
Neomdlel som. Rád spím na zemi.
Tak sa zdá.
Hovoril si zo spánku.
Volal si na niekoho.
Akoby v inom jazyku.
Hovoríš iným jazykom?
Áno, hovorím veľa jazykmi.
Koľko je hodín?
Je po desiatej.
Mal by som sa osprchovať a začať deň.
Zájdem po kávu.
- Nie. - Sugar,
vážne si myslíš, že ma môžeš zatiahnuť
do týchto sračiek a nevysvetliť mi, o čo ide?
Zjavne nie.
- Prinesiem kávu. - Dobre. Kávu.
Rád by som jej všetko vysvetlil, ale nemôžem. Nikdy.
„Človek sa podobá vánku, jeho dni sú ako miznúci tieň.
Uchvacuješ ich.
Sú ako ranný sen, sú ako bylina v rozpuku.
Ráno kvitne a rastie, večer vädne a usychá.“
Carlos, daj nám minútku.
Keď umrela tvoja mama... bolo to pre mňa ťažké.
Ale aspoň trochu ma utešovalo, že som vedel...
že nastal jej čas.
Ale toto?
Toto je iné.
Aby rodič prežil svoje dieťa.
Úprimne ma to mrzí.
Ešte sa ti neozvala Olivia?
Nie, povedal by som ti to.
Nech bola v minulosti akákoľvek nezodpovedná,
aj vo svojom najtemnejšom období by sem prišla.
Myslíš, že sa jej niečo stalo?
Áno, naozaj.
Carlos.
Neopováž sa ma dotknúť, ty skurvysyn!
Neopováž sa ma dotknúť.
Mossov mobil.
ZAVOLAJ. OZVI SA.
Niekto ho hľadá.
Mám toľko otázok.
Kto je Djen?
Iba tomu z tvojho sna som rozumela. Djen. Kto to je?
Moja sestra.
Tvoja sestra. Kde je? Stalo sa jej...
Niekto ide.
- Miller. - Kto je Miller?
Môj šéf.
Sugar, otvor. Chcem si len pohovoriť.
Ten, ktorý ťa bodol?
Nie. Tento je priateľ.
Tak prečo mu neotvoríš?
Lebo nechcem.
Hodíme po ňom radiátor na uteráky?
To nebude stačiť.
Zozadu.
Poďme.
Ahoj.
Prepáč, chcel som si iba pohovoriť.
Naštartuj. Na.
Prečo to Miller robí?
Niečo sa muselo stať. Niečo sa muselo zmeniť.
Zastav.
Bože. Čo sa to, doriti, práve stálo?
Ten starec ťa zdvihol jednou rukou?
Udrela som ho. Musela som.
- Áno, bude v pohode. - Však?
Dobre. Ako môže byť on tvoj priateľ?
Poznám ho už dlho.
„Iba si chcem pohovoriť.“ Čo to malo byť?
Hovoriť o čom? Čo si urobil?
Dobre, pozri.
Počuj, ja...
Počúvam.
Áno, ale... Volá sa Miller.
On a ešte pár ľudí, my všetci spolupracujeme.
Čo tým myslíš? Ako súkromní detektívi?
Nie. Detektív je moja denná práca
a každý z nich má tú svoju.
Sme členmi skupiny.
Akože organizácie, o ktorej nikto nesmie vedieť.
O ktorej... No, nemôžem ti to povedať.
Práve som vrazila tyčou z radiátora mužovi po hlave.
- Musíš mi to povedať. - Vážim si to.
Ale je to nebezpečné, takže nie.
Nielen pre teba,
ale aj pre mňa a mojich priateľov, na ktorých mi záleží.
T tajomstvo držím už dlho.
My všetci.
Nikdy som to nikomu nechcel povedať
tak veľmi ako tebe, ale... nemôžem.
Si špión.
Tie jazyky.
Všetko sleduješ a počúvaš.
Viac ťa zaujímajú iní, než by si hovoril o sebe.
No, bože. Mala som to vedieť.
Malo mi to napadnúť už pri tej panne.
Kládol som ti otázky iba preto,
že som sám chcel vedieť odpoveď.
Si špión.
Tak to je, však? Si zahraničný špión.
Prišli sme iba pozorovať.
No doriti.
To je naša jediná úloha.
Preboha. Škoda, že nemám cigaretu.
- A Thorpe? - Čo s ním?
Aj on k vám patrí, že?
Áno.
- Ale nechce ťa dostať. Pomáha? - Dokelu.
Čo je?
Henry. Bude ich ďalší cieľ.
Musíme ísť na univerzitu.
Takže, áno, budeme hovoriť aj o Larsenovej kapitole.
Naposledy sme hovorili o starom paleolite.
A na obzore svital mezolit.
Hovoríme o dobe pred 30 000 rokmi. Neandertálci, Homo sapiens,
divergencia druhov.
No tak, Henry.
Neberie to.
Zložitosť a rozporuplnosť.
Schopnosť naraz cítiť protichodné pocity
a myšlienky.
Preto ste stále tu a vaši vzdialení predkovia nie.
Pomôžem?
Áno, hľadám priateľa. Profesora antropológie Thorpa.
Dnes je hotová celebrita.
Prečo to hovoríte?
Minuli sme sa?
Doriti. Isto tu bol Miller.
BUĎ TAM O HODINU.
Niekto zahladzuje stopy.
Chce umlčať všetkých prepojených so Stallingsom.
No?
Musím sa dostať k Mossovi pred nimi. Henry bude musieť počkať.
Dobre, poďme.
Musím ti povedať niečo, čo ťa naštve, ale aj ja som naštvaný.
Čo?
Moji ľudia, Miller a pár ostatných...
Snažia sa mi zabrániť v nájdení Olivie.
Počkať. Tvoji ľudia uniesli Oliviu?
Nie, nie. Nie. Oni...
Čo jej urobili?
- Nič. - Preboha.
Neubližujeme ľuďom. Takí nie sme, jasné? Prisahám.
- Napravím to. - Preboha.
Myslíš, že je tam?
Nie, žije tam Stallingsov parťák.
A možno vie niečo, čo chceme vedieť.
Zostaň tu, dobre?
Dobre, aj tak nechcem ísť.
Dobre.
Čo to robíš?
Rozmyslela som si to. Idem s tebou.
- Drž sa pri mne. - Dobre.
Sugar.
Dobre, poďme. No tak.
Vymklo sa to spod kontroly.
Mali by sme všetci spomaliť a nadýchnuť sa.
Taká chvíľa na „schladenie si hlavy“.
Mnohí tvrdia, že som nadaný.
No aj tak nevidím za roh.
Iste. Aj to je možnosť.
Clinton ťa pre istotu presťahuje
do inej izby. Vrátim sa tak...
Neviem. Ale vrátim sa.
- Dobre. - Fajn.
Hej. Si v poriadku?
Nevrátim sa bez nej.
Dobre.
Toto je ono.
Dnes večer dostanem odpovede.
Buď po dobrom, alebo po zlom.
Myslel som vážne, čo som povedal.
Takíto nie sme.
Únos. Vražda.
Je jedno, že Moss bol gauner.
Nemáme ľuďom ubližovať.
Sme tu z jediného dôvodu. Zachovať náš pokojný spôsob života.
Ale toto miesto nás mení.
Nás všetkých.
Čo sa deje?
Misia sa skončila.
Povolali nás späť.
Čože?
- Je to pravda. - Henry.
Som v poriadku. Radšej ju vypočuj.
Počkať. Čo?
Dnes ráno sa nám ozvali. Preto za tebou prišiel Miller.
Preto sme tu.
- Preberáme odchod. - Misia sa neskončila.
Skončila.
Ty, všetci v tejto miestnosti a naši partneri asi tak o deň
už nebudeme na planéte.
- Hovorí kto? - Domov.
Teraz sa s Millerom porozprávaš o odchode.
Nie. Pekný pokus. Ale bez nej neodídem.
Ale odídeš.
Bez nej neodídem.
Olivia Siegelová.
Žena, ktorú hľadám.
A niekto v tejto miestnosti záhadne a nepochybne nechce, aby som ju našiel!
A teraz čo?
Zrazu, bez varovania, máme po takej dlhej dobe odísť? Nie!
Olivia Siegelová nie je cieľom misie.
Stratil si prehľad o vyššom dobre.
Kde je, doriti?
- John. - Nie, už žiadne vyhýbanie sa a klamstvá.
- John. - Počkaj, Henry! Prosím.
Radím vám, aby ste mi povedali, kde je.
Viem, že to niekto z vás vie.
Súhlasím. Poviem ti to.
Nie. To neurobíš, Henry.
Vyhrala si. Odchádzame. Čo na tom záleží?
Poviem ti to. Poď.
Dnes som to zistil. A...
- Vieš, kde je? Hovor. - Dali mi adresu. Áno.
Dobre, ukáž.
Fajn. Napíšem ti ju.
Adresu. Po tom všetkom len adresa.
Mám ti to skúsiť vysvetliť?
Prosím.
Dobre, tak...
Odhalili nás. Ľudia.
Áno. Niektorí.
Tí, ktorých chránime?
Sú to mocní ľudia.
Tým som si istý.
Tak to prehliadame?
Nerobíme nič a dovolíme takéto veci?
Pre svoju ochranu.
Môžu nás kedykoľvek vyhubiť, ak budú chcieť.
A teraz je misia na konci.
- Áno. - Teraz mi to poviete.
Mohlo sa jej čokoľvek stať.
Mohla akokoľvek trpieť.
A on, ktokoľvek to je...
Niekoho syn. Politika.
Bol Stallingsovým klientom?
- Áno. - Ako sa to stalo?
Ako sme... Ako sa o nás dozvedeli?
To neviem. Záleží na tom teraz vôbec?
Samozrejme, že áno.
Najviac zo všetkého. Takíto nie sme, Henry.
Vieš, nie si jediný, kto je rozrušený. Nikto nie je šťastný.
Šťastný? Myslíš, že Olivia je šťastná?
Toto sa nemalo stať, Henry!
Dobre. Ale stalo sa.
A teraz odchádzame. Tak to skús napraviť.
Lebo ak stále žije, tam ju nájdeš.
Počkaj. Povedali mi, čo sa stalo u Stallingsa.
Vraj si zabil troch ľudí.
- Je to pravda? - Bránil som sa.
Takže si musel?
Prvých dvoch som musel zabiť.
Muža a ženu.
Bola to sebaobrana.
Ale toho tretieho...
som zabiť nemusel.
Stále nad tým premýšľam.
Ohrozuje ma. Je zloduch. Čo ak sa natiahne po...
Spravodlivosť?
Alebo to je aspoň oprávnené.
Ale predtým než som...
Ale než som stlačil spúšť...
všetky tie myšlienky sa vyparili a utíchli.
A...
Zabil som ho, lebo som chcel.
Šialenstvo. Viem.
Myslím, že čím dlhšie tu sme, tým viac sa stávame ľuďmi.
Musím ísť.
Počas tvojej práce si za ten čas našiel, čo, desiatky ľudí,
však? Prinajmenšom. Možno viac.
Neustále pátraš po mužoch, ženách, deťoch.
Dnes po tej Olivii. Dúfam, že ju nájdeš.
No myslím si, že bez tvojej sestry budeš navždy stratený.
Takže za Oliviino zmiznutie
môžu ľudia s mocou a privilégiami.
Už tomu rozumiem.
Vydierali nás tým, že nás odhalia.
„Nech sa Sugar stiahne z prípadu, inak odhalíme vaše tajomstvo svetu.
‚Žijú medzi nami mimozemšťania.‘ To by bol titulok.“
To by bolo zlé.
Nepáči sa mi to, ale rozumiem tomu.
Henry má pravdu. Ostali sme pridlho. Je čas vrátiť sa domov.
HLASUJTE ZA PAVICHA SENÁT USA
- Stáť! Ochranka. Ruky hore. - Ruky hore.
Mám ich hore.
Odhoďte zbraň.
- Dobre, len... - Dajte ju na zem.
Som na vašej strane. Položím...
Vravím stáť!
Musíte ma počúvať. Nemôžeme odísť.
Som súkromný detektív. Hľadám nezvestnú ženu.
Pri vlámaní som už počul veľa výhovoriek.
Vyzerám ako feťák? Počúvajte.
V peňaženke mám doklady, vodičský preukaz,
osobný preukaz, všetko.
- Ľavé vrecko v saku. Vo vnútri. Áno. - Ľavé?
- John Sugar. To je pravé meno? - Či je... Áno.
- To modré auto je vaše? - Áno.
Možno mám zlú adresu. Neviem. Možno sa mýlim.
Ale keď sa potom dopočujete o týranej mladej žene v tomto dome,
a nevenujete jej ani minútu pomoci...
Odídete bez prehľadania domu...
Nechcete to ľutovať. Verte mi.
Teraz treba konať. Nechcete si želať, aby ste mohli vrátiť čas.
Ani hnúť.
Skontrolujem suterén.
Haló?
Je tu dole niekto?
- Jasné. Senátorov syn. - Haló?
Samozrejme.
Hej.
Tak čo ste našli?
Nič. No, kladivo.
Ale aj ja mám v suteréne kladivo.
Pozreli ste sa všade?
V podstate.
Tak moja chyba.
Tomu verte.
A teraz čo?
Kto vám povedal, že tu niekto je?
Kamarát. Zlé informácie.
Stáva sa to, ale je to trápne.
Aký kamarát?
Že aký... To vám nemôžem povedať.
Tajné zdroje. Podmienka môjho podnikania.
Kto povedal, že mám niekoho v suteréne?
Nespustil som žiadne alarmy.
- Ste dobrý. - Áno?
Vracal som sa z práce.
Mám šťastie.
Ale vy nie.
Hej, takto to nemusí byť.
Nemusí sa zraniť nikto ďalší.
Vrátane vás.
Mne nevadí, keď sa niekto zraní.
Skôr by som sa opýtal: začnem s kladivom?
Ako sa voláš?
- Ryan. - Ryan.
Je koniec. Dobre? Čo tak to ukončiť?
- Dobre. - Nerob. Nerob!
Olivia.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová