Kolm sõna.
See on parim osa.
Telefonikõne, mis teavitab neid...
et õudusunenägu on läbi.
Nõnda. Kõik on hästi. - Käi persse. Käi persse.
Kõik on hästi. Tule.
Kolm sõna: ma leidsin ta.
Ma leidsin su. Võta mu ümbert kinni.
Tule.
Kõik saab läbi.
Kas sõbrad kutsuvad sind Johniks või Jackiks?
Enamasti Johniks. Vanad sõbrad kutsuvad Johniks.
Tuttavad Scottieks.
Ütlen siis hr Ferguson.
Jessas, see mulle küll ei meeldiks.
Ja pärast tänaseid sündmusi
võiksid mind Scottieks kutsuda küll.
Ehk isegi Johniks.
Halloo?
Mida?
Ma tulen kohe.
Mu tüdruk.
Kõik on hästi.
Kõik on hästi. Kõik on hästi.
Kõik on hästi.
Lõpud on veidrad asjad.
Sa tead, et see tuleb, kuid ometi tähendab see ju kõige lõppu.
Hea, et see juhtum läbi sai.
Või noh, mitte päris läbi.
Ma tean, ma tean.
Ma võtan asja liiga tõsiselt. Aga seda eradetektiivid teevadki.
Nad vaatavad ka viimase kivi alla.
Ma pean kiirustama.
Ma tulen tagasi.
Me kõik peame.
Kurat.
Juhiluba ja autodokumendid, palun.
Jah.
Kas ma ületasin kiirust?
105 asemel 109. Aga ma ei peatanud teid seepärast.
Tagumine poritiib on lahti.
Tõesti?
Palun teil järgmise töökoja juures peatuda ja lasta asi üle vaadata, hr Miller.
Kui see teele kukub...
Ei. Jah, muidugi. Aitäh teile.
Ma võisin vist sõita vastu ää...
Siin 33. ekipaaž. Võimalik hukkunu, Teslas.
118. maanteel on maha lastud meesterahvas.
Tere. - Mida sa siin teed?
Tere hommikust, rõõm sindki näha.
Anna andeks. Tere.
On kõik hästi?
Jah. Henry puikleb lihtsalt vastu.
Jah, ta võib selline olla. - Jah.
Me pole... Meil pole olnud võimalust...
Olen õnnelik, et sa ta leidsid.
Kas oled?
Loomulikult.
Arvad, et ma nautisin seda?
Ma ei oska sinust midagi arvata, Ruby. Tõesõna.
Sa tead, et nad otsivad meid ilmselt. Sest sa paljastasid Pavichi.
Nüüd peame me kõik lahkuma.
Vaata, sa tegid, mida sa enda arvates tegema pidid, nii et...
Vastab tõele.
Olgu. Me peame siit lahkuma. Täna.
Ma tean.
Olgu. Ära evakuatsioonile hiljaks jää. Miller on juba teel.
Selge. - Päikeseloojangu ajaks.
Kirjutad viimse minutini, mis?
Mis mõttes?
Ma alles alustasin.
Ehtne teadlane.
Sa tunned mind liiga hästi.
Nii et ongi vist kõik, mis?
Head reisi meile.
Jah.
Kuidas sina end tunned?
Hästi vist. Tunded on segased.
Jah, mul ka.
Eeldasin, et oled Siegelite juures ja lased end roosiõielehtedega üle külvata.
Ma lähengi kohe sinna. Õielehti ma muidugi ei oota.
On sul see asi, mida ma palusin?
See... - Plaadimängija?
Jajah. Jessas, mu aju!
Jah, see on siin.
Miks sa seda üldse tahad?
Plaadimängijat. Milleks? Me ju lahkume.
Ma tahan lihtsalt ühte asja kontrollida.
Asi on selles juhtumis, eks?
Arvasin, et see sai läbi.
Kuulsin uudistest, et see... Vabandust, mis ta nimi ongi?
Ryan Pavich. - Jajah.
Kuulsin, et ta on koletis.
Piinas kümneid inimesi.
Oota. Arvad, et nad süüdistavad valet inimest?
Ei, ei. See oli tema.
Milles siis asi?
Midagi toimub. Ma ei tea.
Arvad, et mul on kinnisidee?
Arvan, et sa päästsid elu ja su puudustest hoolimata
on su kindel soov, nui neljaks, head teha...
See on uskumatu.
Aitäh, Henry.
Nii et sa väärid roose.
Aitäh, Henry.
Kuidas sa sinna saad?
Rubyga.
Sa ei võtagi Corvette'i? - Kui ma vaid saaks!
Kas võtad mu pärast peale? - Muidugi.
Näeme siis varsti. Ma tulen tagasi. - Olgu.
Aitäh. - Võta heaks.
Testin, testin.
Mulle meeldib öelda järgmist: väldi seda, mis on sulle tuttav.
Ära piirdu sellega, mida sa tead.
Ja lase ennast üllatada.
See on oluline, sest mina...
Arvasin pikalt, et ma tunnen ennast.
Et olen mees, kellele meeldib pesapall, kes vihkab tennist ja nii edasi.
Mõistsin, et see on piirav.
Ja mida rohkem ma selliseid asju teen, seda enam ma mõistan, et mul polnud aimugi
kõigest muust, mida mulle teha meeldib või ei meeldi.
Näiteks...
ei arvanud ma, et mulle võiksid haamrid meeldida, kuni mõistsin, et meeldivad.
Nii et jah. Või noh...
Ei. - Tuleb avatud meelt hoida.
Ei! Ei! Palun!
Kuule! Jäta järele!
Lõpeta!
Ma olin enda vastu pikalt...
Hr Sugar.
Kuidas elad? - Väga hästi, aitäh.
Rõõm sind näha.
Me kõik oleme teile väga tänulikud.
Hr Siegel ootab teid. - Aitäh.
Anna mulle hetk. - Loomulikult.
Margit, avaldan kaastunnet. - Aitäh, Sugar.
Kuigi mulle on palju kaastunnet avaldatud
ja mingil põhjusel ei näi see aitavat.
Seda ma usun.
Noh...
Me ei mõelnudki seda välja, ega?
Miks see sulle tegelikult nii oluline oli.
Ma ju selgitasin.
Jajah. Muidugi.
Lihtsalt üks hea südamega eradetektiiv otsimas vaest väikest rikkurit.
Sinu poeg seadis selle tüdruku elu ohtu.
Oma lihase õe.
Ehk mitte meelega, kuid hooletult.
Ja ilmselt teadsid sa kõike...
Tead, ma nägin Davyt. Filmis „Poiss nurgas“, üsna ammu.
Ta oli... Ta oli väga andekas.
Jah.
Jah, ta oli geniaalne.
Ütleksin sama.
Veel kord: avaldan kaastunnet.
Aitäh.
Aitäh, Carlos. - Pole tänu väärt.
Loodan, et sa ei pahanda. Tahtsin hüvasti jätta.
Muidugi ei pahanda.
Tegelikult on mul sulle ettepanek.
Mul on tööpakkumine.
Terve mu ettevõtte turvaülem.
Ah nii?
See on lihtne töö.
Jahiksid internetipiraate, sõidutaksid filmistaare võõrutusravile.
Ja kuitahes palju minusugused inimesed sulle maksavad...
Pakun topelt.
Sa oled väga helde. Aitäh, aga...
Tõesti?
Selge. - Vabandust.
See oli...
Jah. Jah. Seda juhtub harva.
Aga kui juhtub, on see väga meeldiv.
See on lahe tunne.
Ütleksin, et olen tänulik, aga see kõlaks jaburalt lihtsakoeliselt.
Ta on vist tugev naine.
On küll.
Aga taastumine võtab väga palju aega. Nende mõlema jaoks.
On ta sellest rääkinud?
Sellest... Ei. Veel mitte.
Ei, eks seda oligi oodata.
Kas võib? - Ole hea.
Kas ta ei ole keldris juhtunu kohta sõnagi rääkinud?
Nagu ma ütlesin: mitte sõnagi.
Hästi.
Miks sa küsid?
Ma ei tea.
Ma ei tea. Miski...
Clifford Carteri surnukeha.
Eeldan, et sina
lasid selle Olivia auto pakiruumist kõrvaldada.
No see on... - Palun ära... Ei-ei. Ära ütle midagi.
Mida vähem politsei asjaga kokku puutub, seda parem.
Arvan sama.
Seepärast kutsusingi kiirabi alles siis, kui olime Pavichi majast kaugemal.
Ja ma tänan sind diskreetsuse eest. - Muidugi.
Lisaks kõigele muule.
Sa võid nüüd rahuneda, Sugar.
Sa tegid selle ära. See on läbi.
Peaaegu.
Need kuuluvad vist sulle.
Ma tundsin Racheli kleidi ära.
Su naine Lorraine kandis seda filmis „Muutuste tuuled“.
Sina tegid need fotod, eks ole?
Kust sa seda tead?
Ma nägin seda kleiti Lorraine'i vanas magamistoas
ja mõistsin, et seal fotod tehtigi.
Panin kaks asja kokku.
Ta oli vaba hing, paljuski Lorraine'i moodi.
See mind tema juures peamiselt paeluski.
Ta oli õnnetu ja ma ei suutnud vastu panna.
Lõpetasime suhte, kui...
Noh... - Ta jäi rasedaks.
Sa küsid, kas Olivia on minu tütar?
Ei. See ei ole minu asi.
Teda armastatakse.
Muu pole oluline.
Elegantsus ja tundlikkus.
Lõpuni välja.
Hüvasti, hr Sugar.
Hüvasti, Carlos.
Oled sa Millerist midagi kuulnud? - Veel mitte.
Olgu. Anna teada, kui kuuled, eks?
Sõidan evakuatsioonipunkti. - Olgu. Teen veel paar peatust.
Ja võtan siis Henry peale. Kohtume seal.
Olgu. Näeme varsti.
Ma olin enda vastu pikalt ülimalt kriitiline.
Ma võiksin teha ükskõik mida.
Olla pankur, jurist, avada joogatarvete poe.
Aga kõigist valikutest valisin ma selle. Ma ei sea seda enam kahtluse alla.
Andsin endale vabad käed.
Kuidas iganes seda ka nimetada... See, mida ma teen,
ennekõike tekitab see minus tunde, et ma elan.
Tere. Tere. - Oled kindel?
Ta sööb sama palju karbonaadi, kui ise kaalub.
Me oleme täiesti kindlad. Oleme jah. - Aitäh sulle.
Kas tuled sisse, jätad hüvasti? - Ei, mind oodatakse.
Ma tegin limonaadi. Sa pead tulema.
Tule. Tubli poiss. Tubli poiss.
Ma joon seda nüüd iga päev oma neli liitrit.
Minust saab kaine suhkruhaige.
Ma olen sinu üle uhke.
Mina ka.
Peadki olema.
Terviseks. - Terviseks.
Maitsev, eks? Jah. - Väga maitsev.
Nii et sa lahkud ja ei naase kunagi?
No mine sa tea,
aga see on... Jah, reis on pikk.
Sa lähed oma õde vaatama?
Ei, ma ei...
Ta on...
Keegi viis ta kaasa. Juba ammu.
Mida? Ei. Mis mõttes viis kaasa?
Me ei saanudki teada, kes, või...
See on... Sellepärast ma seda tööd teengi.
Sugar.
Mul on väga kahju.
Aitäh.
Peaksin minema, teised ootavad.
Jah.
Ma ei tohiks...
On kõik kombes?
Kas ma ütlesin midagi valesti?
Ei.
Milles asi?
Võta mul kätest kinni.
Kuule, sa hirmutad mind.
Ära karda.
Võta mu käed.
On sul kõik hästi?
Ma ei ole seda ühelegi inimesele näidanud. Ma ei tohiks.
Reeglid ei luba seda.
Aga mul on hea meel.
Sugar, nad jahivad meid.
Kes?
Inimesed, kellest sulle rääkisime. - Mida nad tahavad, Ruby?
Et me lahkuksime ja keegi meie kokkuleppest ei kuuleks.
Vaata ette ja tule ruttu. Eks ole? - Jah.
See tekitab tunde, et ma elan.
See, et ma näen midagi ja tunnen, et pean selle endale saama.
Minu jaoks on see tähtsam kui miski muu.
Jah.
See osa on minu jaoks tüütu.
See, kui nad alla annavad. „Tapa mind, tapa mind“.
Keegi ei öelnudki, et see on lihtne.
Ilma elu, võitluse ja vastuoludeta...
mis mõtet sel on?
Kas sa ei arva?
Võitluse ja vastuoludeta...
mis mõtet sel on?
Kas sa ei arva?
Millest sa temaga rääkida tahad?
Juhtunust. Sellest, mida ta näha võis.
Ta ei ole vist valmis, Sugar.
Ma tean ja ei tahaks paluda, aga...
Siin võib veel midagi peidus olla.
Küsi Bernielt. Tema on tüdruku isa.
Ma ei oska kellegi teise...
Olivia on ju...
Ta jäi ainsana ellu.
Tänu sulle.
Sa võid küsida.
Aga Olivia otsustab.
Jah, loomulikult.
Hei. - Tere.
Kas ma võin istuda?
Muidugi. Võta istet.
Aitäh.
Mina olen John.
Ma tean.
Isa sõnul soovid sa mult midagi küsida.
Jah. Tean, et sa oled väga palju läbi elanud.
Lihtsalt küsi.
Ta ei olnud keldris üksinda, ega?
Ei.
Ei, lisaks talle oli seal keegi veel.
Võin ma sulle fotot näidata?
Jah.
Kas see mees oli seal?
PAVICH SENATISSE
Ma ei tea. Võimalik.
Ma ei tea. Ma ei tea.
Sa pole kindel?
Ei. Ma...
Nad suunasid mulle valguse näkku.
Nii et ma ei näinud, kes see oli.
See mees ei kõnelenud kordagi.
Aga oled kindel, et seal oli keegi veel?
Jah. - Kust sa tead?
Ma...
Ma kuulsin teda kirjutamas.
Kirjutamas? - Jah.
Ja ta ei rääkinud? - Mitte sõnagi.
Tegi lihtsalt märkmeid? - Jah.
Olgu.
Loodan, et sellest on abi. Ma ei tea. - On küll.
Väga palju abi.
Aitäh sulle.
Kui sa veel midagi teada tahad...
Ei. Lihtsalt...
Loodan, et sind ootab imeline elu, Olivia.
Head aega. - Head aega.
Ennekõike tekitab see minus tunde, et ma elan.
See, et ma näen midagi ja tunnen, et pean selle endale saama.
Minu jaoks...
See, et ma näen midagi...
Ma nägin seda vidinat.
...ja tunnen, et pean selle endale saama.
Ja pidin selle endale saama.
Minu jaoks on see tähtsam kui miski muu.
Jube veider.
Kas sa ei arva?
Seda mitte.
Ole lihtsalt ettevaatlik.
Ja nüüd sa siis tead. - Henry.
Kui sa juba kuulama hakkasid, oli see ilmselt aja küsimus.
Sa istusid ja vaatasid pealt? - „Vaadelge ja raporteerige igat detaili.“
Sa lihtsalt istusid ega teinud midagi.
Ei, ma istusin ja õppisin.
Sinu jaoks kõlab see kalgilt, aga kuidas me siis õppima peaksime?
Kus sa oled?
Ma ei ütle.
Ruby ootab meid evakueerumispunktis. - Sa tead, et ma ei tule.
Sa ei saa siia jääda. - Kes keelab?
Nad otsivad meid nüüd.
Ma kuulsin.
Aga see on riski väärt.
See paik, kogu see korrapäratus, segadus, viha ja kurjus...
Siin on muudki.
Väga palju muud.
Ma kuulun siia.
See pole tõsi.
Sina kuulud ka.
Sa tead, et ka sina kuulud siia.
Mida see tähendab? - John.
Ma peaksin lõpetama.
Henry, oota.
Ma jätsin sulle roose.
Henry?
Henry.
Djen.
Henry... Tema röövis Djeni.
On ta elus?
On ta siin?
Vaadelge ja raporteerige. Kindlustamaks, et me samu vigu ei korda.
Ent vaadake nüüd Henryt, ta on vägivalla nõiaringis lõksus.
Aga mina?
Olen ma teistsugune?
Mulle meeldib siin.
See, kuidas saan tunda, piinelda, maitsta, puudutada, und näha, armastada, vihata.
Olen ma inimlikumaks muutunud?
Nagu Henry?
Pean kiirustama.
Pean Henry leidma.
Mida sa teed?
Alexandra.
Kas sul ujumispükse ei ole?
On küll, ma lihtsalt... Kaasas ei ole.
No sinu asemel ma kaugemale ei läheks.
Siin on haid.
Olgu. Aitäh sulle.
Ma leian Henry Thorpe'i üles.
Võtku see kuitahes kaua, ma leian ta.
Me teadsime Pavichist.
See oli Henry mõte.
Aga mina läksin sellega kaasa.
Me kõik läksime. Missiooni nimel.
Djenist ei teadnud ma midagi. - Ma tean.
Ma tean.
Suge, on sul kõik hästi?
Jah.
Päriselt?
Su käsi? Need hääled?
Ei mingeid hääli.
Oled kindel?
See on viimane lend.
Jah.
Kõik peale Thorpe'i on lahkunud.
Ma tean.
Sugar, see on lihtsalt üks kleit.
Võib-olla.
Tõenäoliselt on ta juba surnud.
Ilmselt.
Aga Henry on elus ja meie tõime ta siia.
Nüüd otsib ta endasuguseid inimesi, kellelt midagi õppida,
kellele midagi õpetada.
Ja pealegi, siin olemine... Tal oli mitmes mõttes õigus.
Tal oli paljuski õigus.
Ma armastan oma kodu.
Ma hakkan seda igatsema.
Ja sind ka, Ruby.
Tõesõna.
Ja kõiki teisi ka, aga...
see paik...
need inimesed...
Nad meeldivad mulle, nii heas kui halvas.
Ma olen nende moodi.
Ohutut reisi.
Jessas.
Filmi lõpp on veider asi.
Sa tead, et see tuleb.
LÕPP
Ometi oled sa veetnud kogu selle aja naerdes, nuttes.
Oled lõputiitreid nähes üllatunud.
Aga varem või hiljem,
kui tuled süttivad, paned sa jope selga,
on aeg koju minna.
Tõlkinud Triin Jürimaa